У Х В А Л А 
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
25 листопада 2021 року                                                                              
м. Київ
 
справа №493/1390/18
провадження № 51-3722ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду (далі – Суд):
 
головуюча                                       ОСОБА_1 ,
судді:                                                 ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 , 
 
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Балтського районного суду Одеської області від 03 березня 2020 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 15 квітня 2021 року,
 
встановив:
 
Вироком Балтського районного суду Одеської області від 03 березня 2020 року
 ОСОБА_4  визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 Кримінального Кодексу України (далі - КК України) та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк вісім років. 
Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 15 квітня 2021 рокуапеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_4 залишено без задоволення, а вирок Балтського районного суду Одеської області від 03 березня 2020 року– без зміни.
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до Суду з касаційною скаргою, в якій виклав вимогу про перевірку вказаних судових рішень.
Верховний Суд ухвалою від 02 вересня 2021 року відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_4 на вирок Балтського районного суду Одеської області від 03 березня 2020 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 15 квітня 2021 року.
Засуджений ОСОБА_4 знову звернувся до Суду з касаційною скаргою 
03 листопада 2021 року (вх.26131/0/170-21 від 18 листопада 2021 року) на ті самі рішення та з тих самих підстав. 
Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, долучені до неї копії судових рішень, дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження на підставі 
п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК України)з огляду на таке.
Відповідно до змісту положень статей 424, 425 КПК України процесуальним законом не передбачено можливості багаторазового оскарження особою в касаційному порядку судових рішень, які вже були предметом перегляду судом касаційної інстанції за касаційною скаргою цієї ж особи. Конституційний Суд України рішенням від 11 березня 2010 року № 8-рп/2010 встановив, що визначення у положенні пункту 8 частини 3 статті 129 Конституції України як однієї з основних засад судочинства "забезпечення ... касаційного оскарження рішення суду" у системному зв`язку з положеннями частини 1 статті 8, статті 125 Основного Закону України означає лише одноразове касаційне оскарження та перегляд рішення суду.
Так, ОСОБА_4 вдруге звернувся до Суду з касаційною скаргою навирок Балтського районного суду Одеської області від 03 березня 2020 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 15 квітня 2021 року з тих самих підстав, по якій  вже прийнято рішення. 
Ухвалою Верховного Суду від 02 вересня 2021 року було відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_4 на вказані судові рішення з підстави, передбаченої п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.
Оскільки  ОСОБА_4 звернувся до Суду з касаційною скаргою на судові рішення, по якій вже прийнято рішення, то колегія суддів не вбачає підстав для задоволення його касаційної скарги.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Верховний Суд
 
п о с т а н о в и в:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Балтського районного суду Одеської області від 03 березня 2020 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 15 квітня 2021 року.
 
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.
 
Судді:

 
ОСОБА_1                                          ОСОБА_2                                            ОСОБА_3