ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

23 листопада 2021 року 	м. Дніпро	справа № 932/3360/20(2а/932/628/20)	
                                                                                          Суддя І інстанції Кошля А.О.

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чепурнова Д.В. (доповідач),
                               суддів:  Сафронової С.В., Мельника В.В.,     
за участю секретаря судового засідання Содокової К.А. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до головного спеціаліста-інспектора з паркування Відділу контролю за стоянкою і зупинкою Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Нарядька Дениса Сергійовича, Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, -  

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив:
-  скасувати постанову головного спеціаліста-інспектора з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Нарядько Дениса Сергійовича про накладення адміністративного стягнення від 17 березня 2020 року серія РАП №259327877 до повідомлення серія ІД №00096058 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та п.15.9 «и» Правил дорожнього руху України та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення;
- провадження у адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та п.15.9 «и» Правил дорожнього руху України закрити.
Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 липня 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та задовольнити позовні вимоги.
Апеляційна скарга обґрунтована протиправністю винесеної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, з огляду відсутність вини позивача. Вказує на те, що транспортний засіб позивача не зупинявся ближче 10 м. від виїздів з прилеглих територій і, тим більше, безпосередньо в місці виїзду.
В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги, представник Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради заперечував проти її задоволення, інші сторони до суду не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що 17 березня 2020 року головним спеціалістом-інспектором з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Нарядьком Денисом Сергійовичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії РАП №259327877 до повідомлення серія ІД №00096058, згідно з якою позивач 08 лютого 2020 року о 10:35 транспортним засобом SMART FORTWO р.н. НОМЕР_1 здійснено зупинку, стоянку, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху в районі будинку, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Шмідта 9, чим порушено вимоги підпункту «и» пункту 15.9 розділу 15 Правил дорожнього руху, в частині заборони зупинки транспортного засобу ближче 10 м. від виїздів з прилеглих територій.
Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.
Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.
За наслідками перегляду судового рішення колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позову з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КупАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до п. "и" п. 15.9 ПДР України зупинка забороняється ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.
Частиною 1 ст. 122 КУпАП Кодекс України визначено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.
Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
В даному випадку, підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності є встановлення факту зупинки транспортного засобу позивача ближче 10 м. від виїзду з прилеглої території за адресою м. Дніпро, вул. Шмідта, 9.
При цьому, згідно із п.1.10 ПДР України прилегла територія — територія, що прилягає до краю проїзної частини та не призначена для наскрізного проїзду, а лише для в`їзду до дворів, на стоянки, автозаправні станції, будівельні майданчики тощо або виїзду з них;
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Так, на підтвердження правомірності прийнятого рішення відповідачем надані фотознімки в кількості 6 шт., які містять відомості про дату, час, місце розташування транспортного засобу, що належить позивачу.
Водночас, з означених фотознімків не вбачається, що зображена ділянка між транспортним засобом позивача та парканом відноситься до прилеглої території, передбаченої для в`їзду до дворів, на стоянки, автозаправні станції, будівельні майданчики тощо або виїзду з них, що, в свою чергу, виключає подію адміністративного правопорушення.
Колегія суддів зазначає, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.
Таким чином, з огляду на те, що жодних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП матеріали справи не містять, оскаржувана постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконною та підлягає скасуванню.
Враховуючи те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та з огляду на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення адміністративного позову.
Згідно із ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч.6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
З матеріалів справи вбачається, що за подання апеляційної скарги ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 630,60 грн., що підтверджується квитанцією №33 від 20 липня 2021 року.
Враховуючи те, що головний спеціаліст-інспектор з паркування Відділу контролю за стоянкою і зупинкою Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Нарядько Денис Сергійович є посадовою особою Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, то зазначені судові витрати підлягають стягненню з Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради за рахунок її бюджетних асигнувань.
Керуючись: пунктом 2 частини 1 статті 315, статтями 321, 322 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 липня 2021 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.
Скасувати постанову головного спеціаліста-інспектора з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Нарядько Дениса Сергійовича про накладення адміністративного стягнення від 17 березня 2020 року серія РАП №259327877 до повідомлення серія ІД №00096058 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та п.15.9 «и» Правил дорожнього руху України та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення;
Провадження у адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та п.15.9 «и» Правил дорожнього руху України закрити.
Стягнути з Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1  судові витрати у розмірі 630,60 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
В повному обсязі постанову складено 23 листопада 2021 року.

Головуючий - суддя                                                                      Д.В. Чепурнов 

                               суддя                                                                      С.В. Сафронова 

                               суддя                                                                      В.В. Мельник