П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 400/3920/20	
Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В. В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача – Турецької І. О.,
суддів – Стас Л. В., Шевчук О. А.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (правонаступник ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (правонаступник ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про стягнення матеріальної шкоди

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , правонаступником якого, на теперішній час, є Миколаївський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки в якому просив:
-          визнати протиправною бездіяльність щодо затримки на 10 місяців передачі документів для призначення пенсії за вислугу років до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області;
-          стягнути на його користь завдану матеріальну шкоду у вигляді недоотриманої пенсії за період з липня 2019 року по квітень 2020 у сумі 55  311,30 грн.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач указав, що, набувши право на пенсію за вислугою років, на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 за №2262-ХІІ (далі – Закон №2262-ХІІ), у липні 2019 року його документи для її призначення були направлені Заводським районним військовим комісаріатом м. Миколаєва до військового комісару до Миколаївського обласного військового комісаріату.
Водночас Миколаївський обласний військовий комісаріат протягом 10 місяців затягував передачу документів до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в результаті чого пенсія була призначена лише в квітні 2020 р.
Як стверджує позивач, унаслідок такої затримки, він недоотримав пенсію у загальному розмірі 55  311,30 грн., яка обрахована як різниця між розміром отриманої пенсії за віком та розміром пенсії за вислугу років, яку він повинен був отримувати з липня 2019 р. Зазначену суму позивач вважає матеріальною шкоду, завданою бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2020 року, ухваленого за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, позов ОСОБА_1 задоволено.
Суд визнав протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо затримки  на десять місяців надання необхідних документів  для призначення пенсії ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області та стягнув з останнього на користь позивача завдану матеріальну шкоду у вигляді недоотриманої пенсії за період з липня 2019 року по квітень 2020 року у сумі  55 311,30 гривень.

Вирішуючи спір по суті та задовольняючи позов, суд першої інстанції висновував свою позицію на підставі аналізу Закону №2262-ХІІ, Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 № 530 (далі - Положення №530), постанови правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1 Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі – Порядок №3-1).
На думку суду першої інстанції, законодавством прямо передбачений випадок, в якому опинилися сторони по цій справі, у зв`язку з відсутністю повного пакету необхідного для призначення пенсії позивачу.
Зокрема, як вважав суд, відповідач був зобов`язаний, відповідно до вимог пунктів 6, 12 Порядку №3-1, протягом 10 днів, з дня надходження заяви ОСОБА_1 у будь-якому випадку направити її до органів Пенсійного фонду, а документів, що не вистачає витребувати, підготувати та надати додатково протягом 3-х місяців.
У такому випадку, за позицією суду першої інстанції, позивач би мав право на призначення пенсії за вислугою років, саме з моменту звернення з липня 2019 року, а три місяця – цілком достатній строк для підготовки недостатніх документів.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, покликаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права Миколаївський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (правонаступник ІНФОРМАЦІЯ_1 ), в апеляційній скарзі просить його скасуватита ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги скаржник указує, що частина 1 статті 1173 Цивільного кодексу України встановлює, що шкода завдана фізичній особі відшкодовується у разі встановлення з боку, зокрема органу державної влади бездіяльності при здійсненні ним своїх повноважень.
Водночас, як указує скаржник, саме бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 призвела до несвоєчасного призначення пенсії, адже, остання не надала попередній розрахунок вислуги років військової служби.
Скаржник звертає увагу суду апеляційної інстанції, що відповідно до пункту 2.15 Положення №530, попередній розрахунок вислуги років (страхового стажу) на пенсію складається відповідним управлінням (відділом) персоналу та передається разом з особовою справою до фінансового органу (Департаменту фінансів Міністерства оборони України), який складає основний розрахунок вислуги років (страхового стажу) на пенсію і повертає його в управління (відділ) персоналу для долучення до особової справи військовослужбовця.
Після звільнення військовослужбовця з військової служби зазначений примірник особової справи разом з основним розрахунком вислуги років надсилається в  обласний військовий комісаріат за обраним військовослужбовцем місця проживання, а попередній розрахунок зберігається протягом трьох років.
Позаяк, як пояснює скаржник, документи для призначення пенсії позивачу за вислугу років не містили в собі основний розрахунок вислуги років, ним було направлено особову справу позивача до Командування Сухопутних військ Збройних Сил України, лист до Військової частини НОМЕР_1 з вимогою надати дублікат грошового атестату та виправлену довідку про грошове забезпечення.
Підсумовуючи викладене, представник Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки наголошує, що він вчинив всі дії для збору належних документів для призначення позивачу пенсії за вислугу років.

Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Ураховуючи, що апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України, розглянув справу в порядку письмового провадження.

Обставини справи.

ОСОБА_1 , 1956 року народження, проходив військову службу в Збройних силах України з 02.08.1973 р., по 05.07.1983 р., а також з 09.04.2015 р. по 01.05.2019 р.
На момент звільнення з військовою служби ОСОБА_1 мав загальний трудовий стаж 37 років, з яких 13 років 07 місяців та 28 днів загальна тривалість військовий служби.
В липні 2019 року   ОСОБА_1 подав документи до ІНФОРМАЦІЯ_1 для оформлення пенсії за вислугою років відповідно до пункту «б» статті 12 Закону №2262-ХІІ.
18.07.2019 на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 від Заводського районного військового комісаріату надійшов пакет документів для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років.
До цього пакету, зокрема, входило: копія довідки форми ОК-5, грошовий атестат, виданий Військовою частиною   НОМЕР_1 , серія ЗУ №412380 та його копія ( а.с.36).
19.07.2019 ІНФОРМАЦІЯ_2 повернув на адресу Заводського районного військового комісаріату пакет документів для призначення пенсії ОСОБА_1 , зазначивши про відсутність в його особовій справі розрахунку вислугу років військовослужбовця для призначення пенсії (а.с.37).
24.07.2019 на адресу Миколаївського обласного військового комісаріату Заводський районний військовий комісаріат направив заяву ОСОБА_1 для направлення її до фінансового органу для проведення підрахунку вислугу років для визначення права на пенсіюза вислугою років по лінії Міністерства оборони України (а.с.38).
08.08.2019 ІНФОРМАЦІЯ_2 направив на адресу Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України  особову справу ОСОБА_1 для затвердження розрахунку вислугу років та визначення права на пенсію по лінії Міністерства оборони (а.с.39).

09.08.2019 Миколаївський обласний військовий комісаріат звернувся до Військової частини НОМЕР_1 з листом, в якому просив надати дублікат грошового атестату або довідку Ф-21 ОСОБА_1 . Таке прохання було обумовлено тим, що на момент звільнення військовослужбовець мав право на виплату надбавки за особливості проходження служби в розмірі 65%, а не 10%, премії 35%, а не 50%. Також вимагалося у довідці №ФЕС-985 від 25.06.2019 усунути помилку в розділі 16 про додаткові види грошового забезпечення, замість суми 22  815 грн зазначити 25  350 грн.
Додатком до даного листа було копія грошового атестату серії ЗУ №412380 та довідка №ФЕС – 985 від 25.06.2019 (а.с.40).
07.11.2019 ІНФОРМАЦІЯ_2 отримав від начальника кадрового центру Сухопутних військ Збройних Сил України особову справу ОСОБА_1 без реалізації, у зв`язку з відсутністю оригіналу форми ОК-5 (а.с.41).

07.11.2019 на адресу Заводського районного військового комісаріату Миколаївський обласний військовий комісаріат направив копію листа начальника кадрового центру Сухопутних військ Збройних Сил України №116/9 Ку/2/2711 дск від 24.10.2019, де було повідомлено про повернення особової справи ОСОБА_1 без реалізації, адже є необхідність долучити до особової справи додаткові документи. Було доручено викликати ОСОБА_1 на особистий прийом і ознайомити з вищевикладеною інформацією під підпис (а.с.42).

22.11.2019 ІНФОРМАЦІЯ_2 направив на адресу командувача Сухопутних військ Збройних Сил України особову справу ОСОБА_1 , оригінал довідки ОК-5, завірену копію його трудової книжки, зазначивши, що Військова НОМЕР_2 , де він проходив військову службу не направляла особову справу до фінансового органу (Департаменту фінансів Міністерства оборони України) для визначення права на пенсію за вислугою років. Також у листі зазначено, що на особистому прийомі вЗаводському районному військовому комісаріаті ОСОБА_1 пояснив, що його особова справа була направлена до районного військового комісаріату без розрахунку  вислуги років (а.с.43).

18.03.2020 начальник кадрового центру Сухопутних військ Збройних Сил України, після проведення підрахунку вислугу років, повернув до Миколаївського обласного військового комісаріату особову справу ОСОБА_1 (а.с.44).

08.04.2020 Миколаївський обласний військовий комісаріат направив військовому комісару ІНФОРМАЦІЯ_3 копію розрахунку вислуги років за №198 від 20.02.2020, складеного відділом соціального забезпечення та контрою соціальних виплат фінансово – економічного управління Командування Сухопутних військ Збройних Сил України, для ознайомлення з ним ОСОБА_1 (а.с.7, 45).

13.04.2020 Миколаївський обласний військовий комісаріат повторно направив на адресу Військової частини НОМЕР_1 вимогу про надання дубліката грошового атестату ОСОБА_1 або довідки Ф-21 на його ім`я. Таке прохання було обумовлено тим, що на момент звільнення військовослужбовець мав право на виплату надбавки за особливості проходження служби в розмірі 65%, а не 10%, премії 35%, а не 50%. Також вимагалося у довідці №ФЕС-985 від 25.06.2019 усунути помилку в розділі 16 про додаткові  види грошового забезпечення, замість суми 22  815 грн зазначити 25  350 грн. (а.с.46).

У квітні 2020 року Миколаївським обласним військовим комісаріатом були передані документи про призначення пенсії ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України.
23.04.2020 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області призначено пенсію за вислугою років відповідно до пункту «б» статті 12 Закону №2262 – ХІІ у розмірі 8172,78 грн.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляційної скарги і висновків суду першої інстанції.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, а також перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що наявні підстави для часткового задоволення апеляції, з огляду на таке.

Скаржник, в особі Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, заявляючи вимоги про скасування рішення суду першої інстанції, вказує про відсутність з його боку протиправної бездіяльності щодо завдання ОСОБА_1 матеріальної шкоди та про безпідставне застосування судом першої інстанції щодо нього приписів частини 1 статті 1173 Цивільного кодексу України.

Колегія суддів погоджується з наведеним доводом, ураховуючи такі правові норми.

Відповідно до пункту «б» статті 12 Закону №2262 – ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у  пунктах «б» - «д»   статті 1-2  цього Закону, в разі досягнення ними на день звільнення зі служби 45-річного віку, крім осіб, зазначених у  частині третій  статті 5 цього Закону, за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України.
За приписами пункту «в» частини 1 статті 50 Закону №2262 – ХІІ особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до пункту "б" статті 12 цього Закону пенсія призначається з наступного дня після звільнення зі служби.
Частина 3 вказаної норми встановлює, що при несвоєчасному зверненні, пенсія за минулий час призначається з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією.

Стаття 48 Закону №2262 – ХІІ встановлює, що  заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки. При цьому днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу Пенсійного фонду України письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення.
У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, заявнику роз`яснюється, які документи він повинен надати додатково. При наданні ним цих документів до закінчення тримісячного терміну з дня отримання роз`яснення днем звернення за призначенням пенсії вважається день подання заяви або дата відправлення документів поштою, зазначені в частині першій цієї статті.
Особа, яка звернулася за призначенням пенсії, пред`являє паспорт або інший документ, що засвідчує особу.

Обов`язок військовослужбовця, звільненого зі служби, який має право на пенсію за вислугу років, подавати заяви про її призначення пенсії, до  головних управлінь Пенсійного фонду України  в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі через уповноважені структурні підрозділи встановлено також пунктом 1 Порядку №3-1.
За приписами пункту 6 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу, що призначає пенсії, письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дати їх відправлення.
Відповідно до пункту 7, наведеного Порядку, обов`язковим документом при призначенні пенсії за вислугою років,  згідно з пунктом «б» статті 12 Закону №2262 – ХІІ є документи про страховий стаж.

Відповідно до пункту 234 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008, перед звільненням військовослужбовців уточняються дані про проходження ними військової служби, документально підтверджуються періоди служби, що підлягають зарахуванню до вислуги в календарному та пільговому обчисленні, проводиться розрахунок вислуги років військової служби.
Вислуга років військової служби військовослужбовців розраховується не пізніше ніж за два місяці до дати, на яку планується звільнення.
Інформація про розраховану вислугу років військової служби доводиться військовослужбовцю під підпис перед оформленням документів для його звільнення з військової служби. У разі незгоди з розрахунком вислуги років військової служби військовослужбовець повинен письмово обґрунтувати свої заперечення на аркуші з розрахунком вислуги років і засвідчити їх своїм підписом. 
Порядок проведення розрахунку вислуги років визначений Інструкцією про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 № 170 (далі – Інструкція про організацію виконання) та Інструкцією з організації обліку особового складу Збройних Сил України, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 26.05.2014 № 333 (далі – Інструкція з організації обліку).
Відповідно до пункту 12.6. розділу XII Інструкції про організацію виконання, посадова особа, у підпорядкуванні якої є військовослужбовці, які виявили бажання звільнитись чи підлягають звільненню з військової служби, не пізніше ніж за чотири місяці до досягнення ними граничного віку перебування на військовій службі чи закінчення строку контракту, зобов`язана здійснити заходи, зокрема, щодо розрахунку вислуги років військової служби військовослужбовців.
Також, пунктом 12.9. розділу XII зазначеної вище Інструкції, встановлено, що документи на звільнення військовослужбовців з військової служби надсилаються безпосередньо до кадрового органу, підпорядкованого посадовій особі, яка має право на звільнення такого військовослужбовця з військової служби.
Кадровий орган, відповідно до пункту 3.15. глави 3 розділу II Інструкції з організації обліку, перевіряє документи, що підтверджують усі періоди військової служби військовослужбовця та передає їх до фінансового органу.
Після складення фінансовим органом розрахунку вислуги років військовослужбовця на пенсію особові справи з розрахунком повертаються до військових частин за місцем служби.
При звільненні офіцерів, осіб рядового, сержантського і старшинського складу з військової служби в запас чи відставку з правом на пенсійне забезпечення перші примірники їх особових справ пересилаються до обласних і прирівняних до них військових комісаріатів за вибраним місцем проживання.

Як було зазначено вище, Порядок  №3-1 унормовує, що заяви про призначення пенсії, у тому числі  за вислугу років, подаються до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України. 

Уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформлює всі необхідні документи і подання про призначення пенсії і подання про призначення пенсії, за вимогами додатку 2.
У цьому поданні, уповноважений структурний підрозділ указує вислугу років, відповідно до наказу про звільнення із військової служби, а також надає допомогу та роз`яснення з питань оформлення документів (у тому числі відсутніх).
У разі, якщо підготовлені не всі необхідні для призначення пенсії документи, подаються наявні документи, а документи, яких не вистачає, подаються додатково в строки, визначені пунктом 6 цього Порядку (пункт 12 Порядку №3-1)

Згідно Інструкції з організації роботи із соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей у Міністерстві оборони України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31.12.2014 № 937, прийняття від осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей (крім військовослужбовців строкової служби) документів для призначення органами Пенсійного фонду України пенсій покладається на районні військові комісаріати, а оформлення документів та подання їх до органів, що призначають пенсії – на обласні військові комісаріати.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис.
Повідомлення про відмову в призначенні пенсії із зазначенням причин відмови та порядку оскарження орган, що призначає пенсії, видає або надсилає заявникові не пізніше 5 днів після винесення відповідного рішення. Підставами для відмови в призначенні пенсії за вислугу років можуть бути, зокрема, відсутність документів, що підтверджують стаж роботи на відповідних посадах (пункт 17 Порядку №3-1).

Виходячи з системного аналізу правових норм та використовуючи їх логічно-змістовне тлумачення є підстави вважати обґрунтованими доводи скаржника про наявність протиправної бездіяльності з боку Військової частини НОМЕР_1 , яка повинна була здійснити комплекс дій для своєчасної підготовки документів позивача для призначення пенсії. Як мовилося вище, це:
по – перше, не пізніше, ніж за чотири місяці до досягнення ними граничного віку перебування на військовій службі чи закінчення строку контракту, здійснити заходи, зокрема, щодо розрахунку вислуги років військової служби військовослужбовців;
по – друге, перевірити документи, що підтверджують усі періоди військової служби військовослужбовця та передати їх до фінансового органу;
по – трете, отримати від фінансового органу особову справу військовослужбовця, де міститься  складений фінансовим органом розрахунок його вислуги років на пенсію.

Доводи суду першої інстанції, що Миколаївський обласний військовий комісаріат повинен був в будь-якому випадку, протягом 10 днів з дня надходження заяви ОСОБА_1 направити до органів Пенсійного фонду наявні у нього документи, а тих, що не вистачало витребувати, підготувати та надати протягом 3-ох місяців, колегія суддів не поділяє, зважаючи на таке.
Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Наведені законодавчі приписи свідчать про те, що для кожного виду пенсії повинен бути наданий документ, що підтверджує право особи на її призначення.
Зокрема, основним документом для призначення пенсії за вислугою років є підтвердження страхового стажу та виключно органи Пенсійного фонду України уповноважені приймати рішення про наявність чи відсутність у особи права на пенсію за Законом №2262-ХІІ.
Отже, відсутність головного документа для призначення пенсії за вислугу років, унеможливлювала розгляд цього питання Пенсійним фондом . На думку суду апеляційної інстанції додаткові документи, які подаються пізніше, можуть вплинути на  розмір пенсійних виплат, а не посвідчувати наявність самого права  на їх отримання.

Стаття 65 Закону №2262-ХІІ встановлює відповідальність осіб,  винних в порушенні законодавства про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, зазначених у цьому Законі, а також у несвоєчасному оформленні або поданні документів для призначення пенсії, у видачі для оформлення пенсій недостовірних даних і документів та вказує, що дані особи  несуть цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до частини1 статті 1173 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Правовою підставою для цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органа державної влади є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. 

За такого правового врегулювання та обставин справи, колегія суддів вважає, що в діях Миколаївського обласного військового комісаріату відсутні підстави для цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди ОСОБА_1 ..
Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 звернувся до неналежного відповідача, тобто до особи, яка не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.
Такою особою, на переконання суду апеляційної інстанції, є Військова частини НОМЕР_1 .
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою, зокрема, на стадії апеляційного провадження, для відмови в задоволенні позову.
Слушно зауважити, що у позивача залишилося право звернутися до суду першої інстанції з новим позовом до належного відповідача з вимогою про відшкодування, спричиненої матеріальної шкоди.

Підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
На думку суду апеляційної інстанції, неправильне застосування норм матеріального права виразилося у неправильному тлумаченні судом першої інстанції закону, а порушення норм процесуального права виразилося у непроведенні заміни неналежного відповідача належним  або залучення в якості співвідповідача Військової НОМЕР_3 .

За результатами апеляційного перегляду справи, розподіл судових витрат, відповідно до статті 139 КАС України не проводиться.

Стаття 12 КАС відносить дану справу до категорії справ незначної складності, які розглядаються за правилами спрощеного позовного провадження. 
Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас, п. 2 ч. 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже, враховуючи, що судом апеляційної інстанції розглянута апеляційна скарга, на рішення суду першої інстанції, ухваленого за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, відсутні підстави для його оскарження, крім випадків, викладених вище.

Керуючись статтями 308, 311, 317, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (правонаступник ІНФОРМАЦІЯ_1 ) – задовольнити.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2020 року – скасувати.
Ухвалити у справі за позовом ОСОБА_1 до Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (правонаступник ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про стягнення матеріальної шкоди нове рішення – про відмову в задоволенні позову.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Доповідач - суддя                                                             І. О. Турецька

суддя                                                                                 Л. В. Стас

суддя                                                                                 О. А. Шевчук

Повне судове рішення складено 18.10.2021 року.