П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/12844/21	
Головуючий в 1 інстанції: Бойко О.Я.
          
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого  судді           - Вербицької Н.В.,
суддів - Джабурії О.В.,
                              - Кравченка К.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 23 липня 2021 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «НОВА-ПОСТАЧ» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

                                                  В С Т А Н О В И Л А :

22 липня 2021 року товариство з обмеженою відповідальністю "НОВА-ПОСТАЧ" звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить   визнати протиправним та скасувати рішення комісії ГУ ДПС в Одеській області про відповідність критеріям ризиковості платників податків №63556 від 31.05.2021, зобов`язати відповідача виключити ТОВ "НОВА-ПОСТАЧ" з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
Разом з позовною заявою ТОВ "НОВА-ПОСТАЧ" подано заяву   про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення №63556 від 31.05.2021 Комісії регіонального   рівня   з питань зупинення   реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі   податкових накладних про відповідність товариства з обмеженою відповідальністю «НОВА-ПОСТАЧ» (ідентифікаційний код ЄДРПОУ 43672933), критеріям ризиковості   платника податку до набранням законної   сили   рішенням суду за результатом розгляду адміністративної справи.
В обґрунтування заяви ТОВ "НОВА-ПОСТАЧ" зазначив, що оскаржуване рішення відповідача носить для позивача негативний характер, оскільки строк реєстрації кожної податкової   накладної, складеної   позивачем значно збільшується, а сам   по собі факт включення платника   податків до переліку ризикових платників податків покладає на платника додатковий обов`язок щодо   надання   пояснень та документів, при цьому остаточне рішення про   реєстрацію   податкової   накладної чи про відмову в реєстрації буде   прийнято лише після надання таких   пояснень та документів та за результатами їх розгляду відповідною комісією контролюючого органу. Крім того, негативні наслідки виникають   також у контрагентів позивача, оскільки до реєстрації податкової накладної   є неможливим формування податкового   кредиту по   господарським операціям. 
Додатково ТОВ "НОВА-ПОСТАЧ" зазначив, що ним укладено договір поставки продуктів харчування з ТОВ «ВІЙСЬКСЕРВІС - ВОЛОНТЕР», відповідно до якого позивач постачає продукти харчування, а кінцевим споживачем за умовами даного договору є Міністерство оборони України. Включення позивача до переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, може мати наслідком неможливість   поставки позивачем продуктів харчування ТОВ «ВІЙСЬКСЕРВІС - ВОЛОНТЕР», і яке в свою чергу постачає їх військовим частинам Збройних Сил України та зіпсуття   продуктів харчування, які зберігаються на складах позивача.  На думку позивача, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення   суду або ефективний захист   оспорюваних прав та інтересів   позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 23 липня 2021 року заяву ТОВ "НОВА-ПОСТАЧ" про забезпечення позову задоволено. 
Вжито заходи забезпечення позову товариства з обмеженою відповідальністю «НОВА-ПОСТАЧ» до Головного управління ДПС в Одеській області про   визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання виключити з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, шляхом зупинення дії рішення №63556 від 31.05.2021 року Комісії регіонального   рівня   з питань зупинення   реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі   податкових накладних про відповідність товариства з обмеженою відповідальністю «НОВА-ПОСТАЧ» (ідентифікаційний код ЄДРПОУ 43672933), критеріям ризиковості   платника податку до набранням законної   сили   рішенням суду за результатом розгляду адміністративної справи.
Не погодившись з вказаною ухвалою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріально та процесуального права, просить увалу суду першої інстанції  скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову. Зокрема,  апелянт зазначає, що висновки суду першої інстанції, що не вжиття заходів щодо зупинення дії оскаржуваного позивачем рішення зумовить настання негативних та незворотних наслідків для його господарської діяльності, не підтверджені будь - якими доказами. 
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову   шляхом зупинення дії   оскаржуваного рішення істотно ускладнить ефективний захист прав та поновлення   інтересів позивача   від порушень з боку суб`єкта владних повноважень у сфері   господарської діяльності, а саме: право здійснювати самостійно   без обмежень   господарську діяльність, оскільки зупинення   реєстрації   податкових накладних призводить   до негативних наслідків для позивача, зокрема до   неможливості поставки позивачем продуктів харчування ТОВ «ВІЙСЬКСЕРВІС - ВОЛОНТЕР», і яке в свою чергу постачає їх військовим частинам Збройних Сил України та зіпсуття   продуктів харчування, які зберігаються на складах позивача.
Судова колегія не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Відповідно до вимог ст.150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Згідно із ч. 2 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
При розгляді заяви про забезпечення адміністративного позову суд повинен дати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з врахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; імовірності виникнення утруднень для виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; наявності зв`язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.
Крім того, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.
Тобто, метою  забезпечення позову  є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового  рішення,  якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого  рішення.
При цьому  заходи забезпечення  мають вживатись лише в межах позовних вимог, бути співмірними з ними, а необхідність їх застосування повинна обґрунтовуватись поважними підставами й підтверджуватись належними доказами.
Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів  забезпечення позову  з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони Відповідачу здійснювати певні дії.
Таким чином, суд, розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову,  з огляду на докази, надані заявником для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема, у тому, що існує дійсна і реальна загроза невиконання  рішення  суду чи суттєва перешкода у такому виконанні.
Вирішуючи питання щодо  забезпечення позову,  суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого  рішення  суду про задоволення  позову;  з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також  відповідність  виду  забезпечення позову,  який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
При цьому, вживаючи  заходи забезпечення позову,  суд в ухвалі про  забезпечення позову  повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання  рішення  суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Також суд має вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.
Так само суд повинен вказати підстави, з яких він дійшов висновку про існування очевидних ознак протиправності  рішення,  дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, цим  рішенням,  дією або бездіяльністю до ухвалення  рішення  у справі.
Слід зазначити, що під час вирішення питання щодо  забезпечення позову обґрунтованість позову  не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись ним під час розгляду клопотання про  забезпечення позову.
Разом з тим, як вірно зазначено апелянтом, судом першої інстанції не зазначено, на підставі яких саме доказів, наданих позивачем, визнано доведеними доводи позивача, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективність захисту і унеможливити поновлення порушених прав позивача.
Так, п.201.16 ст.201 ПК України передбачено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Дійсно, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному  критерію ризиковості  платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється (пункт 6 Порядку №1165).
Водночас, підпункт 3 пункту 11 Порядку №1165 передбачає, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначається, серед іншого, пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом  рішення  про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.
При цьому пункт 5 Порядку №1165 визначає, що платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності  критеріям ризиковості  платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2). Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій  критеріям ризиковості  здійснення операцій (додаток 3).
Таким чином, перевірка контролюючим органом на  відповідність критеріям ризиковості  платника податків здійснюється при реєстрації кожної податкової накладної/розрахунку коригування, незалежно від факту віднесення платника податків до переліку ризикових, та є передбаченим законом  заходом  контролю.
Отже, висновки суду першої інстанції, що невжиття заходів щодо зупинення дії оскаржуваного позивачем  рішення  зумовить настання негативних та незворотних наслідків для його господарської діяльності не підтверджені оцінкою будь-яких доказів. 
Крім того, судом не зазначено, на підставі яких саме доказів визнано підтвердженими доводи позивача, що невжиття заходів  забезпечення позову  може істотно ускладнити ефективність захисту і унеможливити поновлення порушених прав позивача.
Вжиття заходів  забезпечення позову  у запропонований позивачем спосіб фактично вирішило спір по суті, що суперечить меті застосування статті 150 КАС України.
З приводу негативних наслідків для господарської діяльності позивача, на які послався суд першої інстанції, судова колегія зазначає, що безумовно,  рішення  чи дії суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на суб`єктів господарювання. Такі  рішення  можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно. Проте, відповідно до статті 150 КАС України зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є безумовними підставами для застосування заходів  забезпечення позову  в адміністративній справі.
При цьому колегія суддів також зазначає, що віднесення певних платників податків до ризикових є по суті формою здійснення контролюючим органом податкового контролю, який, в тому числі, спрямований і на  забезпечення  прав та інтересів інших суб`єктів господарювання в частині правильності відображення ними результатів господарської діяльності з метою оподаткування. Водночас, за позивачем залишається право належними документами довести реальність здійснення фінансово-господарських операцій у межах своєї господарської діяльності, та у разі повноти документів по даних операціях, подальшого прийняття позитивного  рішення  про реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування. Та обставина, що надання додаткових документів та пояснень у кожному конкретному випадку вимагає значного часу та зусиль, не може сприйматися як визначена законом підстава для  забезпечення позову.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 8 жовтня 2020 року у справі №280/2284/20, від 3 грудня 2020 року №140/8457/20, 18 лютого 2021 року у справі №420/7063/20, від 25 лютого 2021 року по справі № 380/5012/20.
Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку, що позивачем не доведено необхідність вжиття застосованих судом заходів  забезпечення позову  з урахуванням положень частини другої статті 150 КАС України, застосовані  заходи  є такими, що суперечать приписам частини другої статті 151 КАС України, у зв`язку з чим колегія суддів вважає, що  ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а в задоволенні клопотання про забезпечення адміністративного  позову  слід відмовити.
Суд першої інстанції надав невірну правову оцінку обставинам справи, в зв`язку з чим дійшов до помилкового висновку про наявність підстав для забезпечення позову.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.317 КАС України ухвала суду підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову у задоволенні клопотання про забезпечення позову.
Керуючись ст.ст.150,151,308,311,315,317,321,322,325,328,329 КАС України, колегія суддів, 
                                        П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області - задовольнити.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 23 липня 2021 року – скасувати та ухвалити постанову, якою в задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «НОВА-ПОСТАЧ» про забезпечення позову відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

          Головуючий                                                                      Н.В.Вербицька  
          
           Суддя                                                                                О.В.Джабурія

           Суддя                                                                                К.В.Кравченко