ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1226/21 Справа № 202/3364/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Шофаренко Ю. Ф. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко  Н. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

28 вересня 2021 року                                                                м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Хандоги Василя Васильовича у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Хандоги В.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2021 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
В С Т А Н О В И В:
Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000, 00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454, 00 гривень на користь держави.
Згідно з оскаржуваної постанови, 27.05.2021 о 01 год. 20 хв. в м. Дніпро по вул. Калинова, 52, водій ОСОБА_1 керував авто Kia Cerato н/з НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатору Alcotest 7510, тест № 169, результат тесту 0,31% проміле алкоголю, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
       Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить повторно дослідити відеозаписи з нагрудних камер поліцейських та інші матеріали справи, постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
       В якості доводів поданої апеляційної скарги адвокат Хандога В.В. посилається на те, що постанова є необґрунтованою. Так, адвокат вказує на те, що одразу патрульні поліцейські запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою прилад Драгер на місці зупинки, на що ОСОБА_1 відмовився, через що було виписано направлення на огляд у медичному закладі, однак водій передумав та пройшов на місці, який показав позитивний результат. Звертається увага, що ОСОБА_1 почав пропонувати не складати протокол, його було попереджено про можливу відповідальність за такі дії, після чого ОСОБА_1 погодився з результатами огляду. 
       За твердженням сторони захисту при оформленні матеріалів були порушені вимоги Інструкції про порядок виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.
       Наголошується у скарзі на безпідставному неврахуванні судом першої інстанції наданого висновку, який свідчить про те, що у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено, що підтверджує первинну поведінку водія, який не зазначав, що не вживає спиртних напоїв.
       Отже, на переконання захисту, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого, є безпідставним. 
       В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Хандога В.В. підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити. 
       Суд апеляційної інстанції, вислухавши позицію захисту, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, а також докази у справі, дійшов такого висновку.
       Доводи апеляційної скарги захисника Хандоги В.В. про безпідставне притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, є неспроможними.
       Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
       Ці вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.
       Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
       Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. 
       Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.
       Цей висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 180143 від 27.05.2021, складеним уповноваженою особою управління патрульної поліції, з дотриманням вимог ст. ст. 254-256 КУпАП, відеозаписом з нагрудної камери ДМ 47883, квитанцією про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням Drager (Аlcotest 7510), відповідно якої результат тесту ОСОБА_1 складає 0, 31 ‰, що є вище допустимої норми - 0.2 ‰ алкоголю, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого огляд проведений у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознаками: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, виражене тремтіння пальців рук, який має підпис у графі "з результатом згоден" - ОСОБА_1 , а також іншими фактичними даними у справі.         
       Вищенаведені матеріали справи, в тому числі відеозапис з нагрудної камери поліцейського свідчать про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні пункту 2.9 "а" Правил дорожнього руху України.
       Що стосується висновку КП "Обласний медичний психіатричний центр з лікування залежностей зі стаціонаром "ДОР" щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, заповненого 02.06.2021 за № 2426, відповідно якого водій ОСОБА_1 самостійно 27.05.2021 о 02.50 пройшов огляд за наслідками чого ознак сп`яніння у нього виявлено не було, то він був предметом дослідження у суді першої інстанції та йому надано належну оцінку.
       Суд першої інстанції, об`єктивно критично віднісся до вцього исновку та правильно зазначив, що ОСОБА_1 , зокрема, мав пройти медичний огляд на стан сп`яніння у присутності поліцейського, що узгоджується із пункту 9 розділу II Наказу Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України "Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" від 09.11.2015 № 1452/735, яким визначено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
       Яких-небудь інших доводів, які б свідчили про необґрунтованість висновку суду в апеляційній скарзі не приведено, як і не зазначено учасниками процесу у судовому засіданні апеляційного суду.
       За таких обставин, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, поза розумним сумнівом.
       При апеляційному розгляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
       Накладаючи адміністративне стягнення, суд також дотримався вимог ст. ст. 30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
       Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним судом не встановлено.
       Отже, доводи апеляційної скарги захисника є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції – без змін.
       Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, –
       П О С Т А Н О В И В:
       Апеляційну скаргу адвоката Хандоги Василя Васильовича в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
       Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2021 року, щодо  ОСОБА_1 , залишити без змін.
       Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

       Суддя Дніпровського 
       апеляційного суду                                                 Н.В. Коваленко