П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

05 листопада 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/4862/21	
Головуючий в 1 інстанції: Андрухів В.В.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
доповідача – судді Косцової І.П.,
суддів – Осіпова Ю.В., Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 травня 2021 року у справі за позовом Військової частини НОМЕР_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси), третя особа - ОСОБА_1 , про визнання незаконними та скасування постанов,-

                                          В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

Військова частина НОМЕР_1 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому просила:
визнати незаконними та скасувати постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Щеглової Є.В. про відкриття виконавчого провадження ВП №64745081 за заявою ОСОБА_1 про примусове виконання виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду №420/596/20, виданого 04.02.2021 року про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення з 21 грудня 2015 року по 29 травня 2018 року та про стягнення виконавчого збору за виконавчим провадженням ВП №64745081.
В обґрунтування позову зазначено, що Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не мав підстав для відкриття виконавчого провадження, з огляду на статус боржника та суму стягнення.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 травня 2021 року, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження, позов задоволено у повному обсязі та стягнуто з відповідача на користь ВЧ НОМЕР_1 4540 грн. сплаченого судового збору.
При прийнятті рішення по суті спору суд першої інстанції виходив з того, що оскільки боржник Військова частина НОМЕР_1 не є територіальним органом центральних органів виконавчої влади чи їх структурних підрозділів, і сума зобов`язання не перевищує 25 мільйонів гривень, як то передбачено Інструкцією № 512/5, відповідач на підставі п.10 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» повинен був повернути виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, як такий, що пред`явлено не за підвідомчістю та підлягає виконанню районним відділом ДВС. 
Також судом визначено, що на підставі приписів ч.1 ст.139 КАС України з відповідача користь ВЧ НОМЕР_1 стягуються всі понесені позивачем судові витрати, зокрема, 4540 грн. сплаченого судового збору.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву (заперечень).

В апеляційний скарзі Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), посилаючись на неправильне застосування норм процесуального права, просить скасувати прийняте у справі судове рішення у частині стягнення з нього судового збору та постановити нове про відмову у задоволенні відповідних позовних вимог.
В обґрунтування своїх доводів апелянт зазначає, що ч.2 ст.139 КАС України унормовано, що при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Оскільки позивач є суб`єктом владних повноважень, при задоволені його позовних вимог на його користь сплачений судовий збір з відповідача не стягується.
У відзиві на апеляційну скаргу військова частина НОМЕР_1 заперечувала проти її задоволення та просила залишити в силі рішення суду першої інстанції.
У відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26.10.2020 року у справі №420/956/20 задоволено позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.
Суд визнав ротиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 21.12.2015 року по 29.05.2018 року та зобов`язав в/ч НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь позивачки індексацію грошового забезпечення за період з 21.12.2015 року по 29.05.2018 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 21.12.2015 року по 28.02.2018 року - січень 2008 року, а в період з 01.03.2018 року по 29.05.2018 року - березень 2018 року з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року   № 1078.
Рішення по справі №420/956/20 набрало законної сили та 04.02.2021 року судом видано виконавчий лист.
10.03.2021 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Щегловою Є.В. за заявою стягувача ОСОБА_1 прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 64745081 з виконання виконавчого листа по справі № 420/956/20 та постанову  про  стягнення з Військової частини НОМЕР_1 виконавчого збору в розмірі 24 000 грн. (а.с. 8-9).
Не погодившись з постановами про відкриття виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору, вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.
При зверненні до суду першої інстанції позивачем сплачено 4 540 грн. судового збору, що підтверджується платіжним дорученням №832 від 28.04.2021 року (а.с. 28).

Джерела правового регулювання та позиція суду апеляційної інстанції щодо доводів апеляції та висновків суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Апелянтом оскаржено рішення суду першої інстанції в частині стягнення судових витрат.
Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.
Згідно ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Частиною 2 ст.139 КАС України унормовано, що при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Пунктом 7 ч.1 ст.4 КАС України визначено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Військова частина НОМЕР_1 підпорядкована Міністерству оборони України - центральному органу виконавчої влади і військового управління.
Судова колегія зі змісту рішення у справі №420/956/20 встановила, що військова частина НОМЕР_1 не виплатила індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 21.12.2015 року по 29.05.2018 року.
Таким чином, правовідносини, які були спірними у справі №420/956/20, виникли внаслідок проходження ОСОБА_1 військової служби, тобто спеціального виду публічної служби.
Зважаючи, що оскаржувані постанови державного виконавця були винесені у межах виконання судових рішень, що пов`язані з проходженням військової служби, оскаржуючи їх у суд, Військова частина НОМЕР_1 діяла як суб`єкт владних повноважень.
Оскільки позивач у даній справі виступає як суб`єкт владних повноважень та оскаржує рішення державного виконавця, що пов`язані з виконання судового рішення щодо проходження особи військової служби, сплачений позивачем як суб`єктом владних повноважень судовий збір не підлягає стягненню з відповідача у відповідності до вимог        ч.2 ст.139 КАС України.
В даному випадку, вказаний висновок колегії суддів узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, що викладена в постанові від 17 січня 2020 року (справа             №815/2357/17).
Відповідно до ст.242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Водночас, суд першої інстанції, вірно встановивши обставини справи, не дотримався норм процесуального права при розподілі судових витрат, що за приписами п.4 ч.1  ст.317 КАС України колегія є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат та прийняти нове судове рішення, яким відмовити Військовій частині НОМЕР_1 у стягненні на її користь сплаченого судового збору.
Керуючись ст. ст.  308,   311,   315,   317,   322,   325,   328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси)- задовольнити.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 травня 2021 року у частині розподілу судових витрат – скасувати.
Прийняти у вказаній частині нове рішення, яким відмовити Військовій частині НОМЕР_1 у стягненні на її користь сплаченого судового збору.
В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 травня 2021 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя 	 	Косцова І.П.	
Судді	    	Осіпов Ю.В.   Скрипченко В.О.