ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

30 листопада 2021 року 	м. Дніпро	справа № 340/2113/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Сафронової С.В. (доповідач),
                               суддів:  Мельника В.В., Чепурнова Д.В.,        

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18.05.2021 року в адміністративній справі №340/2113/21 за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) третя особа: Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України про скасування постанови державного виконавця,- 

                                                      В С Т А Н О В И В:

30.04.2021р. ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області  Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (надалі – відповідач), третя особа на стороні відповідача військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України (надалі – третя особа), в якому просить:
- визнати дії Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) по закінченню виконавчого провадження без виконання рішення суду та ухвалення Постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 22.04.2021 року по справі ВП № 62640854 протиправними;
- скасувати Постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 22.04.2021 року по справі ВП № 62640854;
- зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) поновити виконавче провадження по справі ВП № 62640854.
          Обґрунтовуючи позов позивач вказує, що на виконанні у відповідача перебував виконавчий лист №340/3371/19 виданий Кіровоградським окружним адміністративним судом 22.07.2020р. на виконання Постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 21.05.2020р., якою: - визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період 2015 року, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 14.09.2015 року; - зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період 2015 року; - зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, виходячи з грошового забезпечення, станом на день   звільнення з військової служби 14.09.2015 року по день фактичного розрахунку.
          Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18.05.2021 року  у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
          Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою та посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також не правильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права просить скасувати вказане рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.02.2021 року та ухвалити нове, яким адміністративний позов задовольнити.
          Учасники справи повідомлялися на електронні адреси, які містяться а матеріалах справи, а також телефонограмою.
          Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст.311 КАС України.
          Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
          Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
          Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
          Як було встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, а підставі виконавчого листа, 23.07.2020р. відкрито виконавче провадження ВП №62640854.
Відповідачем на виконання рішення суду нараховано середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 257666,84 грн., але фактично виплачено 60294,04 грн., виходячи з принципу справедливості та співмірності.
Не погодившись з вказаними діями відповідача, позивач звернувся до суду із заявою в порядку ст. 383 КАС України. 
Окремою ухвалою Кіровоградського окружного суду від 19.08.2020р., залишеною без змін Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 15.12.2020р.: - визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, щодо неналежного виконання Постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2020 року в адміністративній справі № 340/3371/19 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії в частині неповної виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримка розрахунку при звільненні, виходячи з грошового забезпечення, станом на день звільнення з військової служби 14.09.2015 року по день фактичного розрахунку; - зобов`язано військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону - неналежного виконання Постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2020 року в адміністративній справі № 340/3371/19 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії в частині виплати без обмежень ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, виходячи з грошового забезпечення, станом на день звільнення з військової служби 14.09.2015 року по день фактичного розрахунку.
          На виконання окремої ухвали суду відповідачем здійснено нарахування середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 257666,84 грн. та перераховано на картковий рахунок позивача грошові кошти в розмірі 207421,81 грн., з урахування утриманих ПДФО (18%) та військового збору (1,5%).
          У зв`язку з виконанням позивачем рішення суду, відповідачем 22.04.2021р. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».
          Не погоджуючись з вказаними діями відповідача, позивач наводить власний розрахунок сум, які на його переконання, має сплати відповідач в якості компенсації середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, що становить 565711,55 грн.
          Вважаючи вказану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся за захистом своїх прав та інтересів до суду з даним позовом.
          Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, відповідачем правомірно прийнято оскаржувану постанову відповідно до норм Закону № 1404-VІІІ.          
          Переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.
          Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження" .
          Відповідно до статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені  Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
          Згідно з частиною першою статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
          За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок про відмову у задоволенні позовних вимог, так як під час прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження державним виконавцем не порушено вимог ЗУ «Про виконавче провадження», з чим погоджується колегія суддів з огляду на наступне.
          Так, згідно ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
          Згідно ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
          Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
          Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
          Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
          При цьому, згідно ч. 1 ст. 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
          Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності оскаржуваної постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 22.04.2021 року по справі ВП № 62640854.
          В даному випадку, відповідачем здійснювались заходи з примусового виконання виконавчого листа №340/3371/19 виданого 22.07.2020р. Кіровоградським окружним адміністративним судом на виконання Постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 21.05.2020 р., якою: 
- визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період 2015 року, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 14.09.2015 року; 
- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період 2015 року; 
- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, виходячи з грошового забезпечення, станом на день звільнення з військової служби   14.09.2015 року по день фактичного розрахунку.
          Задовольняючи апеляційну скаргу та ухвалюючи вищевказану постанову, суд апеляційної інстанції не встановлював та не здійснював арифметичного обрахунку конкретних сум грошових коштів, які належать до виплати позивачеві, як середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, а позивач не доводив відповідними доказами розмір вказаних сум.
          В свою чергу, державним виконавцем враховано вищевказані обставини, а як наслідок зроблено висновок про фактичне виконання в повному обсязі рішення суду.
          Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що доводи позивача є підставою перегляду судового рішення за новими обставинами та доказами, оскільки не були предметом дослідження.
          Крім того, колегія суддів зазначає, що рішення суду першої інстанції не містить цифрового розміру у грошовому вимірі.
          При цьому, колегія суддів вважає, що державний виконавець не має права виходити за межі вимог виконавчого документу, який перебуває у нього на виконанні.
          Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
          Керуючись ст.ст. 272, 287, 308, 311, 315, 316 КАС України, колегія суддів,-

                                                  П О С Т А Н О В И Л А:

          Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18.05.2021 року в адміністративній справі №340/2113/21 - без змін.
          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів  з дня набрання законної сили.          
   В повному обсязі постанова складена 30 листопада 2021 року.
  
Головуючий - суддя                                                                      С.В. Сафронова 

                               суддя                                                                      В.В. Мельник 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов