ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/3006/21                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Тихоненко О.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  01 листопада 2021 року                                                                                       м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Сорочка Є.О., Файдюка В.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 липня 2021 року та додаткове рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення коштів, 

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 10.03.2021 № 375 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" щодо позивача (0096921);
- визнати протиправним та скасувати наказ від 10.03.2021 № 67 о/с в частині звільнення старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області полковника поліції ОСОБА_1 (0097560) зі служби в поліції;
- поновити позивача, ІНФОРМАЦІЯ_1 (0097560) з 11.03.2021 на службі в поліції у спеціальному званні "полковник поліції" (правильний 00969921) та на посаді старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області;
- стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 11.03.2021 по день прийняття судом рішення у справі, орієнтовний розмір якого на день подання позову становить 9664,65 грн.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 липня 2021 року адміністративний позов задоволено повністю.
Додатковим рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 липня 2021 року рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на службі в поліції у спеціальному званні "полковник поліції" на посаді старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області та в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню. 
В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги відповідача, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Представник відповідача у судовому засіданні просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач проходив службу у Національній поліції на посаді начальника Куликівського відділення поліції Чернігівського відділу поліції Головного управління національної поліції.
Згідно витягу з наказу ГУНП в Чернігівській області від 01.03.2021 № 57 о/с (по особовому складу) полковника поліції ОСОБА_1 призначено старшим оперуповноваженим відділу кримінальної поліції Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області, звільнивши його з посади начальника Куликівського відділення поліції Чернігівського відділу поліції Головного управління національної поліції, з 04.03.2021 (а.с.144). 
Як вбачається з матеріалів справи, 03.03.2021 від служби "102" надійшло повідомлення від громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що в кафе-барі " CHICAGO " громадянин ОСОБА_1 , начальник Куликівського ВП, який перебуває в стані алкогольного сп`яніння, наніс йому тілесні ушкодження.
Вказана подія була зареєстрована до CO ІТС ІПНП Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області за № 13104 від 03.03.2021.
В рамках реагування на вказане повідомлення, на місце події прибув наряд у складі поліцейських РПП СПД № 1 Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області.
За фактом події 04 березня 2021 року на розгляд керівництву ГУНП в Чернігівській області було подано рапорт начальника УКЗ ГУНП в Чернігівській області майора поліції Ігоря Панченка від 04.03.2021 № 2202-р (а.с.68), на підставі якого наказом ГУНП в Чернігівській області від 04 березня 2021 року № 421 призначено службове розслідування.
Окрім повідомлення про конфліктну ситуацію на лінію "102", 04.03.2021 громадянин ОСОБА_2 , 1982 року народження, звернувся з письмовою заявою до Чернігівського управління ДВБ НП України щодо притягнення до кримінальної відповідальності працівника поліції ОСОБА_1 , який 03.03.2021 близько 21:55 у смт. Куликівка в кафе-барі " CHICAGO " наніс йому тілесні ушкодження у вигляді забоїв м`яких тканин нижньої щелепи зліва.
В ході проведеного службового розслідування, дисциплінарною комісією було складено висновок службового розслідування за фактом події, що мала місце 03.03.2021 за участю поліцейських Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області від 10.03.2021 (а.с. 61-67), у якому зазначено, що "04 березня 2021 року на розгляд керівництву ГУНП в Чернігівській області було подано рапорт начальника УКЗ ГУНП в Чернігівській області майора поліції Ігоря Панченка від 04.03.2021 № 2202-р за фактом події, що мала місце 03 березня 2021 року за участю старшого оперуповноваженого ВКП Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області полковника поліції ОСОБА_1 та інспектора сектору контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи відділу превенції Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 . Зокрема в зазначеному рапорті начальника УКЗ ГУНП в Чернігівській області майора поліції Ігоря Панченка вказано, що 04.03.2021 до ВІОС УКЗ ГУНП в Чернігівській області надійшла інформація щодо можливих протиправних дій з боку старшого оперуповноваженого ВКП Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області полковника поліції ОСОБА_1 відносно мешканця смт. Куликівка громадянина ОСОБА_2 1982 року народження, а саме заподіяння останньому тілесних ушкоджень під час спільного відпочинку в кафе. У ході проведення моніторингу ІТС ІПНП "ЦУНАМІ" встановлене 03.03.2021 о 22:32 зі служби " 102" надійшло повідомлення від громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що в кафе-барі " CHICAGO " громадянин ОСОБА_1 , начальник Куликівського ВП, який перебуває в стані алкогольного сп`яніння, наніс йому тілесні ушкодження. Під час реагування на вказане повідомлення поліцейськими РПП СПД № 1 Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігів області на ім`я начальника Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області полковника поліції Олега Калити, поліцейським РПП СПД № 1 Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області старшим сержантом поліції Голляком В.А. у громадянина ОСОБА_2 було відібрано письмову заяву з проханням провести перевірку та притягнути до відповідальності громадянина ОСОБА_1 , який 03.03.2021 близько 21.00 години у приміщенні бару " CHICAGO ", який знаходиться у смт. Куликівка по вул. Миру , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, наніс йому тілесні ушкодження. У подальшому також встановлено, що 04.03.2021 громадянин ОСОБА_2 , 1982 року народження, звернувся з письмовою заявою до Чернігівського управління ДВБ НП України щодо притягнення до кримінальної відповідальності працівника поліції ОСОБА_1 , який 03.03.2021 близько 21:55 у смт. Куликівка в кафе-барі " CHICAGO " наніс йому тілесні ушкодження у вигляді забоїв м`яких тканин нижньої щелепи зліва. Згідно з фотокопією виписки з книги амбулаторного хворого КНП "Куликівська ЦРЛ", наданої поліцейськими Чернігівського управління ДВБ НП України вказано, що 04.03.2021 о 00.25 до вказаного медичного закладу звернувся громадянин ОСОБА_2 , 1982 року народження за результатами огляду якого останньому було встановлено діагноз: "забій м`яких тканин нижньої щелепи зліва". Обставини: зі слів хворого 03.03.2021 близько 21.50 був побитий. 09.03.2021 до ГУНП в Чернігівській області з Чернігівського управління ДВБ НП України супровідним листом за вих. № Г-10о/п/42-24/01-2021 від 05.03.2021, надійшло подання щодо можливих протиправних дій поліцейським Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області та проведення з даного приводу службового розслідування. Крім цього, Чернігівським управлінням ДВБ у розпорядження ГУНП області було надано матеріали перевірки за зверненням громадянина ОСОБА_2 від 04.03.2021 на ім`я керівника Чернігівського управління ДВБ та зареєстровані до ЄО ЧУ ДВБ НПУ за № 21, в яких містяться письмові заяви, пояснення громадянина ОСОБА_2 , також пояснення осіб, які були присутні під час можливих протиправних дій полковника поліції ОСОБА_1 ".
На підставі наведеного дисциплінарна комісія прийшла до висновку, що полковником поліції ОСОБА_1 було допущено грубе порушення службової дисципліни, недотримання вимог ст.1, ч.2 ст.11, ст.12 Дисциплінарного статуту Національної          поліції          України, статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", Присяги поліцейського, а також вимог п.3 Розділу ІV та п. 3 Розділу V Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09 листопада 2016 року №1179, в частині вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, що дискредитує звання поліцейського та за своєю суттю полягає у підриві довіри та авторитету Національної поліції України в очах громадськості, у зв`язку з чим ОСОБА_1 уважали за можливе притягнути до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Пунктом 1 наказу ГУНП в Чернігівській області від 10.03.2021 №375 позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби (а.с.57).
Відповідно до витягу з наказу ГУНП в Чернігівській області від 10.03.2021 №67 о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції з 11.03.2021 за пунктом 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (а.с.59).
Наказом ГУНП в Чернігівській області від 12.07.2021 № 1014 "Про внесення змін до наказу ГУНП в Чернігівській області від 10.03.2021 № 375 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського ГУНП в Чернігівській області", з метою усунення технічної описки внесено зміни до абзацу першого констатуючої частини наказу ГУНП в Чернігівській області від 10.03.2021 № 375 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського ГУНП в Чернігівській області", виклавши його у наступній редакції: "04 березня 2021 року на розгляд керівництву ГУНП в Чернігівській області було подано рапорт начальника УКЗ ГУНП в Чернігівській області майора поліції Ігоря Панченка за фактом події, що мала місце 03 березня 2021 року за участю поліцейського Чернігівського районного управління ГУНП в Чернігівській області полковника поліції ОСОБА_1 та інспектора сектору контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи відділу превенції Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5". Внести зміни до абзацу третього констатуючої частини наказу ГУНП в Чернігівській області від 10.03.2021 № 375 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського ГУНП в Чернігівській області", виклавши його у наступній редакції: "Проведеним службовим розслідуванням встановлено факти грубого порушення службової дисципліни, недотримання вимог статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", ст.1, ст.12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09 листопада 2016 року №1179, Присяги працівника поліції, вимог керівництва ГУНП в Чернігівській області та Національної поліції України старшим оперуповноваженим ВКП Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області полковником поліції ОСОБА_1 , під час перебування у посаді начальника Куликівського відділення поліції Чернігівського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області у частині вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, що дискредитує звання поліцейського та за своєю суттю полягає у підриві довіри та авторитету Національної поліції України в очах громадськості". У решті наказ ГУНП в Чернігівській області від 10.03.2021 № 375 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського ГУНП в Чернігівській області" залишено без змін (а.с.146).
Вважаючи накази від 10.03.2021 № 375 та № 67 о/с протиправними, ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідним позовом за захистом своїх прав та інтересів.
Згідно статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб.
Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII "Про національну поліцію" (далі - Закон № 580).
Відповідно до частини першої статті 17 Закону № 580 поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
За приписами статті 18 Закону № 580 поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва. 
У разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (частини перша та друга статті 19 Закону № 580).
Законом України від 15.03.2018 №2337-VІІІ затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут).
Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Відповідно до п. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського:
1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;
2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;
3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;
4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;
5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;
6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;
7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;
8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;
9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;
10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;
11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;
12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;
13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;
14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
Статтею 11 Дисциплінарного статуту визначено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.
Статтею 12 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Статтею 13 Дисциплінарного статуту установлено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Відповідно до частини першої статті 15 Дисциплінарного статуту проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії. 
Відповідно до частини 1 статті 19 Дисциплінарного статуту у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; підстава для призначення службового розслідування; обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; пояснення поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.
Частинами 3, 7, 8 статті 19 Дисциплінарного статуту передбачено, що під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.
Наказом Міністерства внутрішніх справ від 09 листопада 2016 № 1179 затверджено «Правила етичної поведінки поліцейських» (далі - Правила), які є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей.
Відповідно до пункту 1 Розділу І Правил установлено, що вони поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.
Згідно із пунктом 1 Розділу ІІ Правил під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, зокрема, поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики.
Пунктами 3 та 4 Розділу IV Правил передбачено, що за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики. При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику.
Поліцейський повинен бути коректним та не повинен допускати застосування насильства чи інших негативних дій щодо членів суспільства, а також, незважаючи на провокації, повинен залишатися об`єктивним.
В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.
Судом встановлено, що на підставі матеріалів службового розслідування, проведеного за фактом події, що мала місце 03.03.2021 за участю поліцейських Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області (а.с.61-67), дисциплінарна комісія прийшла до висновку про порушення ОСОБА_1 службової дисципліни, недотримання вимог ст.1, ч. 2 ст.11, ст.12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", Присяги поліцейського, а також вимог п.3 Розділу ІV та п. 3 Розділу V Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09 листопада 2016 року №1179, в частині вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. Зазначені обставини стали підставою для звільнення позивача зі служби в поліції у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення.
Щодо посилання відповідача на вживання позивачем спиртних напоїв, нанесення останнім тілесних ушкоджень громадянину ОСОБА_2 та вираження нецензурною лайкою, суд зазначає таке.
Згідно заяви ОСОБА_2 , адресованої начальнику РУП ГУНП в Чернігівській області від 09.03.2021 останній просить перевірку за його заявою від 03.03.2021 щодо непорозуміння з громадянином ОСОБА_1 , яке сталося ІНФОРМАЦІЯ_4 в приміщенні бару "Чікаго" (Куликівка) припинити. Вважає інцидент повністю вичерпаним. Будь-яких претензій до ОСОБА_1 він не має та не бажає його притягнення до відповідальності, оскільки дійсно сталося прикре непорозуміння. Також ОСОБА_2 додає, що не бачив, щоб ОСОБА_1 того вечора вживав алкогольні напої (а.с.23).
Також, 09.03.2021 ОСОБА_2 звернувся з заявою до начальника Чернігівського обласного управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції, в якій просить припинити розгляд його заяв, поданих 04.03.2021, зокрема, стосовно робітника поліції ОСОБА_1 , також припинити щодо останнього перевірки та провадження за заявами ОСОБА_2 . Жодних претензій майнового або морального характеру не має, непорозуміння, що сталося між ними 03.03.2021 в селищі Куликівка повністю вичерпане. Вказує, що він не бачив, щоб ОСОБА_1 того вечора вживав алкогольні напої (а.с.24).
Водночас, згідно з поясненням, наданим поліцейськими Чернігівського управління ДВБ НП України, опитаний 04.03.2021 року ОСОБА_5 зазначив, що під час вживання спиртних напоїв в приміщенні бару " Чікаго " ОСОБА_1 гучно розмовляв з братами ОСОБА_9 та ОСОБА_2 , при цьому називав останнього продажним священиком та виражався у його бік нецензурною лайкою. ОСОБА_5 повідомив, що він у цей час сидів за столом, нахиливши голову від сорому ті не підіймав її.
05.03.2021 року, ОСОБА_5 повідомив, що 03.03ю2021 року в приміщенні бару "Чікаго", ОСОБА_1 вживав спиртні напої, а також те, що дійсно останній виражався на адресу ОСОБА_2 нецензурною лайкою та словами які ображають честь та гідність людини, а також особисто ОСОБА_2 як священнослужителя. Вказаний конфлікт, на думку ОСОБА_5 , виник у зв`язку з  тим, що ОСОБА_1 став виражати невдоволення стосовно способу життя священнослужителів, а саме те, що останні лише наживаються на горі людей. Однак під час проведення опитування у письмовій формі, членом дисциплінарною комісії, ОСОБА_5 вищезазначені обставини замовчав.
Допитаний судом першої інстанції свідок ОСОБА_5 (а.с.132-133), відмовився від попередніх пояснень, наданих 04.03.2021 та 05.03.2021 та зазначив, що, дійсно він разом з ОСОБА_1 03.03.2021 перебували в смт. Куликівка, де в приміщенні кафе " Чікаго ", в яке прибули разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_11 відбулася розмова ОСОБА_1 з ОСОБА_2 на підвищених тонах, чув що розмова була про дизельне пальне. Будь-якої бійки свідок ОСОБА_5 між позивачем та ОСОБА_2 не бачив, також не бачив, щоб позивач чіплявся до ОСОБА_2 чи нецензурно виражався щодо нього. На запитання представника позивача свідок ОСОБА_5 зазначив, що особисто з ОСОБА_2 не знайомий, лише один раз купував у нього дизельне пальне. На запитання представника відповідача свідок ОСОБА_5 зазначив, що ОСОБА_1 пропонували випити горілки, однак він відмовився, зазначивши, що перебуває на лікарняному, тільки перехворів. 
Відмовляючись від раніше наданих пояснень свідок ОСОБА_5 зазначив, що даючи пояснення він був дуже схвильований, оскільки в той день перебував у лікарні на медичних процедурах, коли в кабінет зайшли співробітники внутрішньої безпеки та відвели його в інший кабінет для забору аналізів. Працівники внутрішньої безпеки допитували його на протязі двох годин, в зв`язку з чим у нього підвищився тиск та він був змушений звернутися за медичною допомогою. На запитання представника відповідача "Чому він в подальшому не відкликав раніше надані пояснення" свідок ОСОБА_5 відповів, що він навіть їх не читав, коли підписував.
В той же час, суд першої інстанції не звернув увагу, що ОСОБА_5 раніше перебував у прямому підпорядкуванні   ОСОБА_1 та мав залежність по службі від нього, до того ж, вони перебувають у дружніх відносинах, що є можливою причиною відмови від раніше наданих пояснень щодо обставин події та причини конфлікту, а тому повнота та правдивість пояснень ОСОБА_5 викликають сумніви, у зв`язку з чим, суд ставиться до них критично.
Свідок ОСОБА_11 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень підтвердив, що 03.03.2021 до нього додому приїхали знайомі ОСОБА_1 разом з ОСОБА_5 з метою купівлі меду. Потім всі разом поїхали до кафе " Чікаго ", яке знаходиться в смт. Куликівка, куди також під`їхав ОСОБА_2 з дружиною та сином, які привезли з собою пляшку горілки. Сім`я ОСОБА_2 була знайомою ОСОБА_11 та ОСОБА_9 . З позивачем та ОСОБА_5 знайомство ОСОБА_2 відбулося в цей день. Вони всі разом відпочивали, спілкувалися. Розмови між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 свідок не чув, оскільки сидів спиною до них та спілкувався з дружиною ОСОБА_2 . В подальшому, коли чоловіки спілкувалися на підвищених тонах він звернув на них увагу, але будь-якої бійки між ними свідок не бачив. Також вказав, що спиртні напої ОСОБА_1 не вживав.
Свідок ОСОБА_9 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, підтвердив, що 03.03.2021 до його брата ОСОБА_11 додому приїхали знайомі ОСОБА_1 разом з ОСОБА_5 з метою купівлі меду. Потім всі разом поїхали до кафе " Чікаго ", яке знаходиться в смт. Куликівка, куди також під`їхав ОСОБА_2 з дружиною та сином, які привезли з собою пляшку горілки. Сім`я ОСОБА_2 була знайомою ОСОБА_9 та ОСОБА_11 . З позивачем та ОСОБА_5 знайомство ОСОБА_2 відбулося в цей день. Вони всі разом відпочивали, спілкувалися. Розмови між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 свідок не чув, оскільки в цей час був в іншому кінці залу разом з дитиною ОСОБА_2 , якого навчав грі в більярд. Будь-якої бійки між   ОСОБА_2 та ОСОБА_1 свідок не бачив. Також вказав, що спиртні напої ОСОБА_1 не вживав.  
Водночас, судом апеляційної інстанції було допитано ОСОБА_2 , який будучи попередженим про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень зазначив, що 03.03.2021 перебував в кафе " Чікаго ", яке знаходиться в смт. Куликівка, разом зі своєю дружиною ОСОБА_12 та неповнолітнім сином ОСОБА_13 . У ході застілля, з незрозумілої причини, ОСОБА_1 несподівано наніс йому удар рукою в голову, внаслідок чого він впав на підлогу. Тим часом, ОСОБА_1 підвівся, взяв до рук бокал з пивом та облив всіх присутніх за столом, при цьому виражався нецензурною лайкою (використовував обсценну лексику). ОСОБА_2 також повідомив суду, що відзив його заяви про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності здійснювався у зв`язку із обіцянкою йому грошової винагороди. 
  ОСОБА_12 , будучи попередженою про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень повідомила, що 03.03.2021 в кафе " Чікаго ", на другому поверсі, сиділа за столом поряд зі своїм чоловіком. Під час застілля, ОСОБА_1 виражався нецензурною лайкою в адресу ОСОБА_9 , після чого вдарив її чоловіка, наразі злякавшись за свою дитину, свідок ОСОБА_12 вибігла на вулицю. Крім того, повідомила, що під час цих подій, ОСОБА_1 виражався нецензурною лайкою, матюкався в присутності її дитини.
Матеріали справи містять фотокопію виписки з книги амбулаторного хворого КНП «Куліківська ЦРЛ» (а.с. 83), відповідно до якої останньому було встановлено діагноз «забій м`яких тканини нижньої щелепи зліва».
Представник позивача у судовому засіданні заявив, що пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_12 не слід брати до уваги, оскільки їх показання не підтвердженні особами які вважаються близькими друзями цих людей, а саме братами ОСОБА_9 .
Колегія суддів зазначає, що відсутність претензій з боку ОСОБА_2 , а так само відзив заяви про притягнення позивача до відповідальності, жодним чином не спростовує підтвердженого факту вчинення ОСОБА_1 дій, які порушують Правила етичної поведінки поліцейських.
Суд звертає увагу, що вимоги морального змісту віднесені до службово-трудових обов`язків працівників поліції. Приймаючи присягу, позивач зобов`язався вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.
Водночас, позивача притягнуто саме до дисциплінарної відповідальності, а тому адміністративний суд під час розгляду справи повинен оцінити встановлену суб`єктом владних повноважень кваліфіковану поведінку особи на предмет наявності в ній ознак дисциплінарного проступку і дійти власних висновків щодо правомірності такої поведінки з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.
У свою чергу, стаття 173 КУпАП передбачає вчинення особою такого адміністративного правопорушення як дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Суд звертає увагу, що об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Найбільш розповсюдженою формою дрібного хуліганства є нецензурна лайка у громадських місцях, під якою необхідно розуміти найбільш цинічні лайки, непристойні висловлювання, тощо. Іншою формою цього правопорушення є образливе ставлення до громадян, під яким необхідно розуміти докучливу поведінку, пов`язану з образливими діями, що зневажають честь і гідність людини та утискають будь-чию волю.
Як свідчать матеріали справи, відповідачем було проведено службове розслідування за фактом вчинення позивачем дій, які мають ознаки адміністративного правопорушення.
З наявних у матеріалах справи доказів, а також отриманих під час розгляду справи показів свідків, суд дійшов висновку, що позивач не контролював свою поведінку, почуття та емоції, поводив себе не стримано, зверхньо, зухвало та висловлювався у громадському місті нецензурною лайкою (використовував обсценну лексику), що призвело до порушення громадського порядку і спокою громадян.
Крім того, вчинення подібних дій призводить до встановлення негативної суспільної думки населення щодо органів правопорядку, які у відповідності до своїх службових обов`язків повинні неупереджено дотримуватись законодавства України, в тому числі щодо морально-етичних принципів.
Таким чином, доводи ГУНП в Чернігівській області про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП, є слушними та підтверджуються належними та допустимими доказами. 
З урахуванням наведених обставин колегія суддів дійшла висновку про порушення полковником поліції ОСОБА_1 службової дисципліни, недотримання вимог ст.1, ч.2 ст.11, ст.12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", Присяги поліцейського, а також вимог п.3 Розділу ІV та п. 3 Розділу V Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09 листопада 2016 року №1179, в частині вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, що дискредитує звання поліцейського та полягає у підриві довіри та авторитету Національної поліції України в очах громадськості.
Враховуючи встановлені обставини, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для скасування наказів відповідача від 10.03.2021 №375 (у частині, що стосується ОСОБА_1 ) та від 10.03.2021 №67 о/с.
Позовні вимоги в частині поновлення позивача на службі в поліції у спеціальному званні полковник поліції та на посаді старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області, а також стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними від скасування спірних наказів, а тому також задоволенню не підлягають.
Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається  до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.
При цьому, колегія суддів зазначає, що згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції та додаткове рішення підлягають скасуванню.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області - задовольнити.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 липня 2021 року та додаткове рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 липня 2021 - скасувати.
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення коштів - відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду у тридцятиденний строк в порядку, встановленому статтями 329-331 КАС України.

Головуючий          суддя                                                                      Є.І.Мєзєнцев

                    cуддя                                                                      Є.О.Сорочко

                              суддя                                                                      В.В.Файдюк