ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

19 жовтня 2021 року	  м. Одеса	Справа № 916/2294/20	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Ярош А.І.,
суддів Головея В.М., Разюк Г.П.,
секретар судового засідання: Соловйова Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління капітального будівництва Чорноморської міської ради Одеської області
на ухвалу Господарського суду Одеської області від 26 серпня 2021 року 
по розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю “Південьтрансбуд” (вх. №2-1017/21 від 09.08.2021р.) про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню
по справі № 916/2294/20
за позовом: Управління капітального будівництва Чорноморської міської ради Одеської області (пр-кт Миру, № № 33, м. Чорноморськ, Одеська обл., 68003, код ЄДРПОУ 33558232)
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Південьтрансбуд” (вул. Адміральська, № 9/1, м. Миколаїв, 54001)                                              
про стягнення 1 633 271,19 грн.,

за участю представників:
Від Товариства з обмеженою відповідальністю “Південьтрансбуд” -  Гусак О.М., довіреність  № б/н,  дата видачі : 04.03.19;  
Від Управління капітального будівництва Чорноморської міської ради Одеської області  -  Джумига Є.Ю., розпорядження  № 79-к,  дата видачі : 29.06.16;  
Від Управління капітального будівництва Чорноморської міської ради Одеської області  -  Охотніков В.В., посвідчення  № 22,  дата видачі : 31.12.20;  

В С Т А Н О В И В:

Управління капітального будівництва Чорноморської міської ради Одеської області звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Південьтрансбуд” про стягнення з відповідача коштів непідтвердженого авансового платежу у розмірі 1 477 759,20 коп., річну відсоткову ставку в розмірі 141 864,88 грн. та пеню у розмірі 13 647,11 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, 06.10.2016 року між Управлінням капітального будівництва Чорноморської міської ради Одеської області (далі – позивач, замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю “Південьтрансбуд” (далі – відповідач, генпідрядник) був укладений договір підряду № 6/10, відповідно до якого генпідрядник прийняв на себе зобов`язання своїми силами і засобами виконати на свій ризик роботи по будівництву мостового переходу через Сухий лиман з підходами в с. Малодолинське на автомобільній дорозі “Одеса-Чорноморськ” за рахунок коштів місцевого бюджету. При цьому договірна ціна складала 100 463 887 грн. 20 коп.
В подальшому, з урахуванням укладених додаткових угод , договірна ціна збільшилась до 144  842 290 грн., а сума авансу складала 9 000 000 грн. 23 листопада 2018 року замовник оплатив генпідряднику 9 000 000 грн. 00 коп. Враховуючи підписані сторонами довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат, а також акти приймання виконаних будівельних робіт, непідтвердженою залишилась сума авансового внеску в розмірі 1 477 759,20 грн.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 08.12.2020 року по справі №916/2294/20 позов задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “Південьтрансбуд” на користь Управління капітального будівництва Чорноморської міської ради Одеської області  кошти непідтвердженого авансового платежу у розмірі 1 477 759 грн. 20 коп,  річну відсоткову ставку в розмірі 141 864 грн. 88 коп., пеню в розмірі 13 647 грн. 11 коп. та витрати на оплату судового збору в сумі 24  499 грн 07 коп.
18.02.2021 року постановою Південно-західного апеляційного господарського суду рішення Господарського суду Одеської області від 08.12.2020р. у справі № 916/2294/20   залишено без змін.
03.03.2021р. господарським судом було видано наказ про примусове виконання рішення суду від  06.07.2020р. по даній справі.
09.08.2021р. до Господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю “Південьтрансбуд” надійшла заява, відповідно до якої останнє просить суд зупинити виконання за наказом №916/2294/20 від 03.03.2021р., визнати наказ від 07.08.2020р. таким, що не підлягає виконанню.
В обґрунтування поданої заяви відповідач (боржник) зазначає, що, по-перше, ТОВ “Південьтрансбуд” в рахунок погашення заборгованості за договором підряду № 6/10 від 06.10.2016р. та рішення Господарського суду Одеської області від 08.12.2020рю у справі № 916/2294/20 сплачено Управлінню капітального будівництва Чорноморської міської ради Одеської області грошові кошти в сумі 718178,83 грн.
На підставі зазначеного, за твердженням заявника, станом на 21.05.2021р. його заборгованість перед позивачем за договором підряду № 6/10 від 06.10.2016р. та рішенням суду від 08.12.2020р. складала 939 591,43 грн.
По-друге, заявник зауважує, що відповідно до договору підряду № 6/10 від 06.10.2016р., укладеного між учасниками справи, заборгованість Управління капітального будівництва Чорноморської міської ради Одеської області перед ТОВ “Південьтрансбуд” з фактичних витрат з охорони об`єкта, яка виникла на підставі п.п. Ї п. 6.2. договору, станом на 21.05.2021р. склала 939 591,43 грн. 
При цьому, зазначеними умовами договору підряду №6/10 від 06.10.2016р. передбачено, що замовник зобов`язаний у разі призупинення робіт з вини замовника компенсувати генпідряднику фактичні витрати з охорони об`єкта на період зупинки.
Заявник вказує, що листом № 74 від 13.05.2019р. позивач повідомив про розроблення проектно-кошторисної документації з коригування проекту “Будівництво мостового переходу через Сухий лиман з підходами в с. Малодолинське на автомобільній дорозі Одеса-Чорноморськ” у зв`язку з виявленими горизонтальними деформаціями основи насипу підходів, що свідчить про заборону продовження виконання будівельних робіт до повідомлення позивачем відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю про коригування проектної документації з поданням копій документів, що підтверджують зазначені зміни.
Відтак, за висновком заявника, саме з вини Управління капітального будівництва Чорноморської міської ради Одеської області були призупинені роботи по будівництву мостового переходу через Сухий лиман з підходами в с. Малодолинське на автомобільній дорозі Одеса-Чорноморськ, що свідчить про виникнення у останнього обов`язку з компенсації ТОВ “Південьтрансбуд” фактичних витрат з охорони об`єкта на період зупинки робіт, зокрема, з вересня 2019 року по березень 2020 року.
Додатково заявник зазначає, що його фактичні витрати з охорони об`єкта на період зупинки робіт складались з витрат за спожиту електричну енергію, витрат, пов`язаних з оплатою праці та витрат на відрядження працівників товариства за період з вересня 2019р. по березень 2020р., які підлягають компенсації позивачем відповідачу на підставі п.п. Ї п. 6.2. договору підряду № 6/10 від 06.10.2016р.
Заявник, керуючись положеннями ст. 601 ЦК України, направив позивачу заяву № 28 від 21.05.2021р. про зарахування зустрічних однорідних вимог, яка за твердженням заявника, була отримана управлінням 02.06.2021р.
На підставі зазначеного заявник робить висновок, що його зобов`язання перед Управлінням капітального будівництва Чорноморської міської ради Одеської області за договором підряду № 6/10 від 06.10.2016р. та рішенням суду від 08.12.2020р. є припиненими в сумі 718178,83 грн. внаслідок його виконання згідно з платіжними дорученнями та в сумі 939591,43 грн. – внаслідок зарахування зустрічних однорідних вимог згідно із заявою ТОВ “Південьтрансбуд” № 28 від 21.05.2021р.
На переконання заявника, його обов`язок щодо сплати коштів управлінню в сумі 1657770,26 грн. відсутній повністю, що згідно зі ст. 328 ГПК України є підставою для визнання наказу № 916/2294/20 від 03.03.2021р. таким, що не підлягає виконанню.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 26 серпня 2021 року по справі №916/2294/20 (суддя Цісельський О.В.) заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Південьтрансбуд” задоволено, визнано наказ Господарського суду Одеської області від 03.03.2021р. у справі №916/2294/20 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Південьтрансбуд” на користь Управління капітального будівництва Чорноморської міської ради Одеської області коштів непідтвердженого авансового платежу у розмірі 1 477 759 грн. 20 коп., річної відсоткової ставки в розмірі 141 864 грн. 88 коп., пені в розмірі 13 647 грн. 11 коп. та витрат на оплату судового збору в сумі 24 499 грн. 07 коп. - таким, що не підлягає виконанню. 
При винесенні ухвали суд першої інстанції встановив відсутність зобов`язань ТОВ “Південьтрансбуд” за рішенням Господарського суду Одеської області від 08.12.2020р. в сумі 718178,83 грн. у зв`язку з добровільним його виконанням боржником, що підтверджено належними доказами, наявними в матеріалах справи.
Щодо припинення зобов`язань сторін в сумі 939591,43 грн. внаслідок зарахування зустрічних однорідних вимог згідно із заявою ТОВ “Південьтрансбуд” № 28 від 21.05.2021р., суд погодився з доводами заявника, що з ініціативи Управління капітального будівництва Чорноморської міської ради Одеської області, яке є замовником будівництва, були зупинені роботи по будівництву мостового переходу через Сухий лиман з підходами в с.Малодолинське на автомобільній дорозі “Одеса-Чорноморськ”.
Суд дійшов висновку, що фактичні витрати ТОВ “Південьтрансбуд” з охорони об`єкта на період зупинки робіт з вересня 2019 року по березень 2020 року, зокрема, витрати за спожиту електричну енергію, витрати з оплати праці та витрати на відрядження працівників товариства, підтверджуються доказами, наявними в матеріалах справи.
Судом також встановлено, що Управління капітального будівництва Чорноморської міської ради Одеської області не зверталося до суду з позовними вимогами про визнання недійсним правочину - заяви ТОВ “Південьтрансбуд” № 28 від 21.05.2021р. про зарахування зустрічних однорідних вимог, якою заявлено про припинення зобов`язань на виконання договору підряду № 6/10 від 06.10.2016р. та рішення Господарського суду Одеської області від 08.12.2020р. у справі № 916/2294/20 зарахуванням зустрічних однорічних вимог на суму 939591,43 грн..
Також, суд погодився з доводами заявника та відхилив твердження позивача, як необґрунтовані, про спірність вимог, які зараховані, оскільки останній в порушення вимог ст. 74 ГПК України жодним чином не довів спірності вимог та не надав достатніх доказів на підтвердження спірності таких вимог.
Отже, оскільки позивач у встановленому законом порядку не спростував належними і допустимими доказами того, що сума заборгованості кожної зі сторін за договором на дату вчинення одностороннього правочину із зарахування зустрічних однорідних вимог була іншою, ніж та, яка зазначена у заяві про зарахування зустрічних вимог, не надав доказів відсутності цієї заборгованості, а докази, надані заявником є більш вірогідними, ніж докази позивача, суд першої інстанції погодився з висновками заявника про безспірність заборгованості.
З огляду на дотримання умов, передбачених статтею 601 ЦК України, та відсутність заборон, передбачених статтею 602 ЦК України, суд прийшов до висновку, що дані обставини свідчать про наявність всіх необхідних умов, передбачених статтею 601 Цивільного кодексу України, для здійснення такого зарахування, тому судом приймається заява ТОВ “Південьтрансбуд” про зарахування зустрічних однорідних вимог, як підстава для визнання наказу Господарського суду Одеської області від 03.03.2021 року у справі №916/2294/20 таким, що не підлягає виконанню.
Не погодившись з вказаною ухвалою суду, Управління капітального будівництва Чорноморської міської ради Одеської області звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 26.08.2021 року про задоволення заяви ТОВ «Південьтрансбуд» щодо визнання наказу від 03.03.2021 по справі № 916/2294/20 таким, що не підлягає виконанню та прийняти нову ухвалу, якою у задоволенні позовних вимог ТОВ «Південьтрансбуд» відмовити у повному обсязі.
Апелянт зазначає,  що Управління не визнало вимоги відповідача щодо зарахування зустрічних однорідних вимог 939 591 грн., 43 коп. та заперечило проти такого зарахування.
Основною умовою для можливості припинення зобов`язання шляхом зустрічного зарахування є дійсність та безспірність вимог, тобто такі вимоги повинні існувати на момент зарахування та між сторонами не має бути спору відносно наявності, характеру зобов`язання, його змісту, умов виконання та розміру.
Таким чином, важливою умовою для здійснення зарахування зустрічних вимог - є безспірність вимог, які зараховуються, а саме, відсутність спору щодо змісту, умови виконання та розміру зобов`язань. Наявність заперечень іншої сторони на заяву про зарахування чи відсутність будь-якої з названих вище умов, виклює проведення зарахування у добровільному порядку.
Враховуючи, що між позивачем та відповідачем наявний спор щодо наявності зустрічних вимог, заява ТОВ «Південьтрансбуд» не підлягає задоволенню.
Окрім того, Управління не вважає, що роботи були призупинені з вини Замовника. Відповідно до заяви ТОВ «Південьтрансбуд» роботи на Об`єкті були немов би зупинені відповідно до листа № 74 від 13.05.2019. Проте, вказане спростовується наступним.
1.          Рішенням Господарського суду Одеської області від 08 грудня 2020 року встановлено наступне: « 28 серпня замовником та 29 серпня 2019 року генпідрядником була підписана довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат № 43, а також акт приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2019 року № 43/1, акт приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2019 року № 43/2, акт приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2019 року № 43/3, акт приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2019 року№ 43/4».           
Тобто роботи продовжувались після отримання Генпідрядником вищезазначеного листа, що встановлено судом першої інстанції.
2. Посилання ТОВ «Південьтрансбуд» на п. 33 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 466 від 13.04.2011 є безпідставним, оскільки відповідно до вищезазначеної постанови у разі коригування проектної документації замовник (його уповноважена особа) протягом трьох робочих днів повідомляє про такі зміни відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю за формою згідно з додатком 10 до цього Порядку з поданням засвідчених у встановленому порядку копій документів, що підтверджують зазначені зміни.
Отже, подання про зміни можливе лише тоді, коли коригування проектної документації пройшло експертизу та затверджене відповідним органом.
Враховуючи, що Експертний звіт щодо розгляду проектної документації затверджено ДП «Укрдержбудекспертиза» 15.04.2020 року, Розпорядженням Одеської обласної державної адміністрації від 14.05.2020 за № 304/од-2020 погоджено проектну документацію за проектом «Будівництво мостового переходу через Сухий лиман з підходами в с. Малодолинське на автомобільній дорозі «Одеса-Чорноморськ», у ТОВ «Південьтрансбуд» відсутні правові підстави стверджувати, що роботи на об`єкті були зупинені з вини Замовника.
Отже, відсутні підстави і вимагати компенсації за немов би надані послуги з охорони об`єкта на період зупинки (вересень 2019 - березень 2020) за п.6.2. Договору.
3. Додатково скаржник зауважує, що відповідно до листа ГІПа генеральної проектної організації ТОВ НВО «Київбудіндустрія» від 21.02.2019 № 210219/1:
«Враховуючи виявлені деформації, та з метою запобігання їх збільшення, вважаємо за необхідне: терміново припинити роботи із відсипання насипу на примиканні до стоянів № 1 та № 4». Отже, рекомендації ТОВ «Київбудіндустрія» не поширювались на всі види робіт на об`єкті, а лише на ті, які зазначені вище.
Окрім, того слід зауважити, що ТОВ «Південьтрансбуд» не звертався до Управління з заявою щодо необхідності забезпечення охорони на об`єкті, з розрахунками витрат на охорону об`єкту тощо. Лише 03.04.2020 Управління отримало лист про припинення підрядником охорони об`єкта з квітня 2020 р.
Проте, п.6.2. Договору передбачає, що охорона об`єкта здійснюється або Замовником, або Генпідрядником у разі зупинення робіт з вини Замовника.
Натомість п. 6.4.к) передбачає обов`язок Генпідрядника інформувати Замовника про хід виконання зобов`язань за Договором, обставини, що перешкоджають його виконанню, загрожують якості або придатності результату роботи, а також заходи, необхідні для їх усунення.
Проте, на думку апелянта, під час судового розгляду не була надана оцінка доказам, поданим як Управлінням, так і Заявником (ТОВ «Південьтрансбуд»), які підтверджують або спростовують факти, викладені у заяві ТОВ «Південьтрансбуд».
Відповідно до п. 1.2. Договору є рішення комітету з конкурсних торгів управління капітального будівництва від 22 вересня 2016 року. Оплата робіт або будь-яких інших витрат Замовника має бути обґрунтованою, проте Управління не отримувало жодних розрахунків щодо надання охорони від ТОВ «Південьтрансбуд».
Враховуючи вищезазначене, скаржник вважає, що заява про визнання наказу Господарського суду Одеської області від 03.03.2021 по справі № 916/2294/20 не може бути задоволена.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.09.2021 року відкрито апеляційне провадження по справі №916/2294/20 за апеляційною скаргою Управління капітального будівництва Чорноморської міської ради Одеської області на ухвалу Господарського суду Одеської області від 26 серпня 2021 року. Призначено розгляд справи №916/2294/20 на 19 жовтня 2021 року об 11-30 год.
Відповідно до приписів ст.ст. 267, 268 Господарського процесуального кодексу України, судовою колегією встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, будь-яких заяв чи клопотань стосовно процесуальних питань (призначення експертизи, витребування доказів, судових доручень щодо збирання доказів, залучення у справі спеціаліста, перекладача, вжиття заходів забезпечення позову, відводів, затвердження мирових угод тощо).
03.10.2021 року до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від ТОВ «Південьтрансбуд», в якому відповідач заперечує проти доводів апеляційної скарги, вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обгрунтованою. Просить залишити ухвалу Господарського суду Одеської області від 26 серпня 2021 року без змін, апеляційну скаргу – без задоволення.
В судовому засіданні 19.10.2021 року представники апелянта наполягали на задоволенні апеляційної скарги, представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити ухвалу без змін.
Відповідно до ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу, вислухавши представників сторін, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла наступних висновків.
Як зазначалось вище, Управління капітального будівництва Чорноморської міської ради Одеської області звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Південьтрансбуд” про стягнення з відповідача коштів непідтвердженого авансового платежу у розмірі 1 477 759,20 коп., річну відсоткову ставку в розмірі 141 864,88 грн. та пеню у розмірі 13 647,11 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, 06.10.2016 року між Управлінням капітального будівництва Чорноморської міської ради Одеської області (далі – позивач, замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю “Південьтрансбуд” (далі – відповідач, генпідрядник) був укладений договір підряду № 6/10, відповідно до якого генпідрядник прийняв на себе зобов`язання своїми силами і засобами виконати на свій ризик роботи по будівництву мостового переходу через Сухий лиман з підходами в с. Малодолинське на автомобільній дорозі “Одеса-Чорноморськ” за рахунок коштів місцевого бюджету.
23 листопада 2018 року замовник оплатив генпідряднику 9 000 000 грн. 00 коп. Враховуючи підписані сторонами довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат, а також акти приймання виконаних будівельних робіт, непідтвердженою залишилась сума авансового внеску в розмірі 1 477 759,20 грн.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 08.12.2020 року по справі №916/2294/20, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.02.2021 року, позов задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “Південьтрансбуд” на користь Управління капітального будівництва Чорноморської міської ради Одеської області  кошти непідтвердженого авансового платежу у розмірі 1 477 759 грн. 20 коп,  річну відсоткову ставку в розмірі 141 864 грн. 88 коп., пеню в розмірі 13 647 грн. 11 коп. та витрати на оплату судового збору в сумі 24  499 грн 07 коп.
09.08.2021р. до Господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю “Південьтрансбуд” надійшла заява, відповідно до якої останній просив суд зупинити виконання за наказом №916/2294/20 від 03.03.2021р., визнати наказ від 07.08.2020р. таким, що не підлягає виконанню.
В обґрунтування поданої заяви відповідач (боржник) зазначає, що, по-перше, ТОВ “Південьтрансбуд” в рахунок погашення заборгованості за договором підряду № 6/10 від 06.10.2016р. та рішення Господарського суду Одеської області від 08.12.2020рю у справі № 916/2294/20 сплачено Управлінню капітального будівництва Чорноморської міської ради Одеської області грошові кошти в сумі 718178,83 грн.
На підставі зазначеного, за твердженням заявника, станом на 21.05.2021р. його заборгованість перед позивачем за договором підряду № 6/10 від 06.10.2016р. та рішенням суду від 08.12.2020р. складала 939 591,43 грн.
По-друге, заявник зауважує, що відповідно до договору підряду № 6/10 від 06.10.2016р., укладеного між учасниками справи, заборгованість Управління капітального будівництва Чорноморської міської ради Одеської області перед ТОВ “Південьтрансбуд” з фактичних витрат з охорони об`єкта, яка виникла на підставі п.п. Ї п. 6.2. договору, станом на 21.05.2021р. склала 939 591,43 грн. 
При цьому, зазначеними умовами договору підряду №6/10 від 06.10.2016р. передбачено, що замовник зобов`язаний у разі призупинення робіт з вини замовника компенсувати генпідряднику фактичні витрати з охорони об`єкта на період зупинки.
Заявник вказує, що листом № 74 від 13.05.2019р. позивач повідомив про розроблення проектно-кошторисної документації з коригування проекту “Будівництво мостового переходу через Сухий лиман з підходами в с. Малодолинське на автомобільній дорозі Одеса-Чорноморськ” у зв`язку з виявленими горизонтальними деформаціями основи насипу підходів, що свідчить про заборону продовження виконання будівельних робіт до повідомлення позивачем відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю про коригування проектної документації з поданням копій документів, що підтверджують зазначені зміни.
Відтак, за висновком заявника, саме з вини Управління капітального будівництва Чорноморської міської ради Одеської області були призупинені роботи по будівництву мостового переходу через Сухий лиман з підходами в с. Малодолинське на автомобільній дорозі Одеса-Чорноморськ, що свідчить про виникнення у останнього обов`язку з компенсації ТОВ “Південьтрансбуд” фактичних витрат з охорони об`єкта на період зупинки робіт, зокрема, з вересня 2019 року по березень 2020 року.
Додатково заявник зазначає, що його фактичні витрати з охорони об`єкта на період зупинки робіт складались з витрат за спожиту електричну енергію, витрат, пов`язаних з оплатою праці та витрат на відрядження працівників товариства за період з вересня 2019р. по березень 2020р., які підлягають компенсації позивачем відповідачу на підставі п.п. Ї п. 6.2. договору підряду № 6/10 від 06.10.2016р.
Заявник, керуючись положеннями ст. 601 ЦК України, направив позивачу заяву № 28 від 21.05.2021р. про зарахування зустрічних однорідних вимог, яка за твердженням заявника, була отримана управлінням 02.06.2021р.
На підставі зазначеного заявник робить висновок, що його зобов`язання перед Управлінням капітального будівництва Чорноморської міської ради Одеської області за договором підряду № 6/10 від 06.10.2016р. та рішенням суду від 08.12.2020р. є припиненими в сумі 718178,83 грн. внаслідок його виконання згідно з платіжними дорученнями та в сумі 939591,43 грн. – внаслідок зарахування зустрічних однорідних вимог згідно із заявою ТОВ “Південьтрансбуд” № 28 від 21.05.2021р.
На переконання заявника, його обов`язок щодо сплати коштів управлінню в сумі 1657770,26 грн. відстуній повністю, що згідно зі ст. 328 ГПК України є підставою для визнання наказу № 916/2294/20 від 03.03.2021р. таким, що не підлягає виконанню.
19.08.2021 року Управлінням капітального будівництва Чорноморської міської ради Одеської області до суду були надані пояснення (вх. № 22093/21), де останнє зазначило, що на лист ТОВ “Південьтрансбуд” щодо зарахування зустрічних однорідних вимог від 28.05.2021 за № 28 Управлінням капітального будівництва була надана відповідь, відповідно до якої Управління не визнало вимоги відповідача щодо зарахування зустрічних однорідних вимог 939 591 грн. 43 коп. та заперечило проти такого зарахування. Оскільки, між позивачем та відповідачем наявний спор щодо наявності зустрічних вимог, заява ТОВ “Південьтрансбуд” не підлягає задоволенню.
Крім того, Управління не вважає, що роботи були призупинені з вини замовника, оскільки, подання про зміни можливе лише тоді, коли коригування проектної документації пройшло експертизу та затверджене відповідним органом.
Враховуючи, що Експертний звіт щодо розгляду проектної документації затверджено ДП “Укрдержбудекспертиза” 15.04.2020 року, розпорядженням Одеської обласної державної адміністрації від 14.05.2020 за № 304/од-2020 погоджено проектну документацію за проектом “Будівництво мостового переходу через Сухий лиман з підходами в с. Малодолинське на автомобільній дорозі “Одеса-Чорноморськ”, у ТОВ “Південьтрансбуд” відсутні правові підстави стверджувати, що роботи на об`єкті були зупинені з вини замовника. Отже відсутні підстави і вимагати компенсації за немов би надані послуги з охорони об`єкта на період зупинки (вересень 2019 - березень 2020) за п.6.2. Договору.
Додатково позивач зауважив, що відповідно до листа ГІП генеральної проектної організації ТОВ НВО “Київбудіндустрія” від 21.02.2019 № 210219/1:
“Враховуючи виявлені деформації, та з метою запобігання їх збільшення, вважаємо за необхідне: терміново припинити роботи із відсипання насипу на примиканні до стоянів № 1 та № 4”.
Отже, рекомендації ТОВ “Київбудіндустрія” не поширювались на всі види робіт на об`єкті, а лише на ті, які зазначені вище. В свою чергу, позивач стверджує, що ТОВ “Південьтрансбуд” не зверталось до Управління з заявою щодо необхідності забезпечення охорони на об`єкті, з розрахунками витрат на охорону об`єкту тощо. Лише 03.04.2020р. Управління отримало лист про припинення підрядником охорони об`єкта з квітня 2020р.
Відтак, на думку позивача, заява ТОВ “Південьтрансбуд” про зарахування зустрічних однорідних вимог від 21.05.2021р. за № 28 не може бути задоволена.
У запереченнях ТОВ “Південьтрансбуд” на пояснення Управління капітального будівництва Чорноморської міської ради Одеської області (вх. № 22464/21 від 26.08.2021р.) заявник, серед іншого, зазначив про незаконність твердження позивача в поясненнях про те, що однією з умов, за наявності якої здійснюється зарахування, є настання строку виконання, оскільки згідно зі ст.601 ЦК України зарахуванню підлягають вимоги, строк виконання яких настав, а також вимоги, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.
На переконання заявника, заява про зарахування зустрічних вимог є одностороннім правочином та, якщо інша сторона не погоджується з проведенням зарахування, вона вправі на підставі ст.16 ЦК України та ст.20 Господарського кодексу України звернутися за захистом своїх охоронюваних законом прав до господарського суду. При цьому, заява сторони щодо спірності вимог, які були погашені (припинені) зарахуванням, або щодо незгоди з проведеним зарахуванням з інших підстав, має бути аргументована, підтверджена доказами і перевіряється судом, який вирішує спір про визнання недійсним одностроннього правочину із зарахування зустрічних однорідних вимог.
Відповідно, заявник вважає незаконними та необґрунтованими твердження управління капітального будівництва Чорноморської міської ради Одеської області в поясненнях про те, що наявність заперечень іншої сторони на заяву про зарахування виключає проведення зарахування у добровільному порядку. В свою чергу, управління капітального будівництва Чорноморської міської ради Одеської області не зверталося до господарського суду для визнання одностороннього правочину із зарахування зустрічних однорідних вимог недійсним.
Крім того, заявник вказує, що зазначаючи в поясненнях про спірність вимог, які зараховані, в порушення вимог ст.74 ГПК України жодним чином не обґрунтовує спірності вимог та не надає жодного доказу на підтвердження спірності вимог.
Щодо зупинення роботи по будівництву мостового переходу через Сухий лиман з підходами в с. Малодолинське на автомобільній дорозі “Одеса-Чорноморськ”, посилаючись на умови договору підряду № 6/10 від 06.10.2016р. та п. 33 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 466 від 13.04.2011р., заявник наполягає, що саме з ініціативи Управління капітального будівництва Чорноморської міської ради Одеської області, яке є замовником будівництва, були зупинені роботи по будівництву мостового переходу через Сухий лиман з підходами в с.Малодолинське на автомобільній дорозі “Одеса-Чорноморськ”, що, в свою чергу, свідчить про наявність вини саме Управління в зупинені робіт по будівництву.
Частинами 1, 3 статті 327 ГПК України встановлено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.
Згідно зі  ст. 328 ГПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.  
Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою    або з інших причин.
Аналіз вказаної норми закону дає підстави вважати, що є такі підстави для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню:
- якщо такий наказ було видано помилково; 
- якщо обов`язок боржника відсутній у зв`язку з припиненням; 
- якщо обов`язок боржника відсутній у зв`язку з добровільним виконанням боржником чи іншою особою; 
- з інших причин. 
Враховуючи імперативні приписи статті 129-1 Конституції України, статей 18, 326 Господарського процесуального кодексу України щодо обов`язковості виконання судового рішення, що набрало законної сили, положення статті 328 Господарського процесуального кодексу України визначає можливість визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню, лише за наявності для цього безумовних і безспірних підстав, тобто є процедурною нормою, що врегульовує правовідносини між боржником і стягувачем на стадії виконання рішення.
Фактично заява відповідача про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, містить дві підстави -  1) ТОВ “Південьтрансбуд” в рахунок погашення заборгованості за договором підряду № 6/10 від 06.10.2016р. та рішення Господарського суду Одеської області від 08.12.2020р. у справі № 916/2294/20 сплачено Управлінню капітального будівництва Чорноморської міської ради Одеської області грошові кошти в сумі 718178,83 грн,
2) інша частина заборгованості в сумі  939 591,43 грн. погашена шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог за заявою ТОВ “Південьтрансбуд” від 21.05.2021р. за № 28.
З огляду на викладене, дослідженню підлягають обидві підстави для припинення зобов`язання відповідача.
Так, судом першої інстанції враховано, що на підтвердження відсутності зобов`язань ТОВ “Південьтрансбуд” перед позивачем за рішенням Господарського суду Одеської області від 08.12.2020р. та виконання боржником наказу суду від 03.03.2021р. у справі №916/2294/20 в сумі 718 178,83 грн. заявником до суду надано копії:
- платіжного доручення № 110 від 25.03.2021р. на суму 535 535,77 грн. з призначенням платежу «повернення непідтвердженого авансового платежу»,
- платіжного доручення № 111 від 25.03.2021р. на суму 141 864,88 грн. з призначенням платежу «повернення відсоткової річної ставки», 
- платіжного доручення № 112 від 25.03.2021р. на суму 13 647,11 грн. з призначенням платежу «повернення пені», 
- платіжного доручення № 113 від 25.03.2021р. на суму 24 499,07 грн.  з призначенням платежу «повернення витрат на оплату судового збору»
- платіжного доручення № 182 від 28.04.2021р. на суму 2 632,00 грн., з призначенням платежу «повернення непідтвердженого авансового платежу» (а.с.36-38 матеріалів оскарження ухвали).
Отже, судова колегія вважає доведеним та встановленим факт добровільного часткового погашення відповідачем заборгованості згідно рішення Господарського суду Одеської області від 08.12.2020р. у справі № 916/2294/20 в сумі 718 178,83 грн., з огляду на що, за відповідачем залишилась заборгованість у розмірі 939  591,43 грн непідтвердженого авансового платежу за договором підряду № 6/10 від 06.10.2016р. та рішенням суду від 08.12.2020р. складала 939 591,43 грн.
Разом з тим, судова колегія не вбачає підстав для визнання Господарського суду Одеської області від 03.03.2021р. по даній справі таким, що не підлягає виконанню в цій частині, оскільки викладені обставини щодо часткової сплати заборгованості мають бути враховані в процедурі виконання зазначеного наказу виконавцем згідно приписів Закону України «Про виконавче провадження».
Щодо припинення зобов`язань сторін в сумі 939591,43 грн. внаслідок зарахування зустрічних однорідних вимог згідно із заявою ТОВ “Південьтрансбуд” № 28 від 21.05.2021р., колегія суддів доходить наступних висновків.
06.10.2016 року між Управлінням капітального будівництва Чорноморської міської ради Одеської області (надалі - Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Південьтрансбуд” (надалі - Генпідрядник) уклали договір підряду № 6/10, за умовами якого замовник доручає, а підрядник приймає на себе зобов`язання своїми силами і засобами, виконати роботи по будівництву мостового переходу через Сухий лиман з підходами в с.Малодолинське на автомобільній дорозі “Одеса-Чорноморськ” (45221000-2 Будівництво мостів і тунелів, шахт і метрополітенів), за рахунок коштів місцевого бюджету (п.1.1. Договору).
Відповідно до п.п. 5.3.1. п. 5.3. договору забезпечення робіт з будівництва об`єкта проектною документацією, її погодження у встановленому законодавством порядку покладається на замовника.
Умовами п.п. 5.6.1., 5.8.1. договору визначено, що генпідрядник забезпечує охорону (огородження, освітлення тощо) будівельного майданчика, можливість доступу до нього замовника, субпідрядників, до прийняття закінчених робіт замовником. Ризик випадкового знищення або пошкодження об`єкта будівництва до його прийняття замовником несе генпідрядник, крім випадків, коли це сталось внаслідок обставин, що залежали від замовника.
Згідно п.п. д) п. 6.4. договору генпідрядник зобов`язаний під час виконання робіт нести всю відповідальність за дотримання на об`єкті вимог чинного законодавства України щодо охорони праці, техніки безпеки та пожежної безпеки і відповідати за збереження об`єкта протягом всього часу виконання на об`єкті робіт за договором до передачі цього об`єкта замовнику.
Підпунктами а), д) пункту 6.2. договору передбачено зобов`язання замовника своєчасно, відповідно до умов договору надати будівельний майданчик під спорудження об`єкта, забезпечити точки підключення водопостачання та електропостачання, передати генпідряднику проектну та дозвільну документацію на будівництво об`єкта, своєчасно попереджати генпідрядника про всі зміни у обсягах і складі виконання робіт і проектній документації на будівництво об`єктів.
Підпунктом ї) пункту 6.2. договору встановлено, що у разі призупинення робіт з вини замовника, він компенсує генпідряднику фактичні витрати з охорони об`єкта на період зупинки робіт, чи здійснює охорону об`єкту власними силами та відповідає за збереження об`єкту.
Як вбачається з листа № 74 від 13.05.2019р. Управління капітального будівництва Чорноморської міської ради Одеської області, як замовник будівництва, повідомило Товариство з обмеженою відповідальністю “Південьтрансбуд” про розроблення проектно- кошторисної документації з коригування проекту “Будівництво мостового переходу через Сухий лиман з підходами в с.Малодолинське на автомобільній дорозі Одеса-Чорноморськ” у зв`язку з виявленими горизонтальними деформаціями основи насипу підходів.
Відповідно до п.33 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 466 від 13.04.2011р., у разі коригування проектної документації замовник (його уповноважена особа) протягом трьох робочих днів повідомляє відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю через центр надання адміністративних послуг чи через електронний кабінет шляхом подання засобами програмного забезпечення Єдиного державного веб-порталу електронних послуг або рекомендованим листом з описом вкладення до центру надання адміністративних послуг за формою згідно з додатком 10 до цього Порядку з поданням засвідчених у встановленому порядку копій документів, що підтверджують зазначені зміни. Продовження виконання будівельних робіт без повідомлення про внесення змін забороняється.
ТОВ “Південьтрансбуд” направило на адресу Управління заяву № 28 від 21.05.2021р. про зарахування зустрічних однорідних вимог, якою заявлено про припинення зобов`язань на виконання договору підряду № 6/10 від 06.10.2016р. та рішення Господарського суду Одеської області від 08.12.2020р. у справі № 916/2294/20 зарахуванням зустрічних однорічних вимог на суму 939 591,43 грн.,  вказану заяву отримано позивачем 02.06.2021р..
Відповідно до частин першої - третьої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами.
Згідно з частиною третьою статті 203 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.
Аналогічні положення закріплені також у статті 601 ЦК України, відповідно до якої зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.
Відповідно до частини п`ятої статті 202 ЦК України до правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов`язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.
Судом встановлено, що спірна заява відповідача про зарахування зустрічних однорідних вимог, надіслана відповідачем позивачу, за своєю правовою природою є одностороннім правочином, направленим на припинення взаємних грошових зобов`язань сторін у справі.
Отже, зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов`язань: в одному - одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов`язанні - є кредитором у другому). Також можливе часткове зарахування, коли одне зобов`язання (менше за розміром) зараховується повністю, а інше (більше за розміром) - лише в частині, що дорівнює розміру першого зобов`язання. У такому випадку зобов`язання в частині, що залишилася, може припинятися будь-якими іншими способами.
Вимоги, які підлягають зарахуванню, мають відповідати таким умовам (стаття 601 ЦК України):
- бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим);
- бути однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, наприклад, грошей). При цьому правило про однорідність вимог поширюється на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення таких вимог. Отже допускається зарахування однорідних вимог, які випливають з різних підстав (різних договорів тощо);
- строк виконання таких вимог має бути таким, що настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.
Умова щодо безспірності вимог, які зараховуються, а саме: відсутність спору щодо змісту, умов виконання та розміру зобов`язань, не передбачена чинним законодавством, зокрема статтею 203 ГК України, статтею 601 ЦК України, але випливає із тлумачення змісту визначених законом вимог і застосовується судами відповідно до усталеної правової позиції, викладеної у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 910/21652/17, від 11.09.2018 у справі № 910/21648/17, від 11.10.2018 у справі № 910/23246/17, від 15.08.2019 у справі № 910/21683/17, від 11.09.2019 у справі № 910/21566/17, від 25.09.2019 у справі № 910/21645/17, від 01.10.2019 у справі № 910/12968/17, від 05.11.2019 у справі № 914/2326/18.
Поняття безспірності заборгованості та правила її визначення закріплені також у законодавстві про нотаріат та у законодавстві про банкрутство, але ці норми є спеціальними і за загальним правилом не підлягають застосуванню при визначенні заборгованості як безспірної при здійсненні правочину із зарахування зустрічних однорідних вимог.
Безспірність вимог, які зараховуються, а саме: відсутність між сторонами спору щодо змісту, умов виконання та розміру зобов`язань, є важливою умовою для зарахування вимог. Умова безспірності стосується саме вимог, які зараховуються, а не заяви про зарахування, яка є одностороннім правочином і не потребує згоди іншої сторони, якщо інше не встановлено законом або договором.
За дотримання умов, передбачених статтею 601 ЦК України, та відсутності заборон, передбачених статтею 602 ЦК України, незгода однієї сторони із зарахуванням зустрічних однорідних вимог, проведеним за заявою іншої сторони зобов`язання, не є достатньою підставою для визнання одностороннього правочину із зарахування недійсним.
Заява сторони щодо спірності вимог, які були погашені (припинені) зарахуванням, або щодо незгоди з проведеним зарахуванням з інших підстав, має бути аргументована, підтверджена доказами і перевіряється судом, який вирішує спір про визнання недійсним одностороннього правочину із зарахування зустрічних однорідних вимог.
Наявність на момент зарахування іншого спору (спорів) в суді за позовом кредитора до боржника про стягнення суми заборгованості за зобов`язанням не спростовує висновок про безспірність заборгованості цього боржника.
Наявність заперечень однієї сторони щодо зарахування не є перешкодою для зарахування зустрічних однорідних вимог за заявою іншої сторони, відмова цієї сторони від прийняття заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог і проведення такого зарахування не має юридичного значення.
У постанові від 15.01.2020 у справі № 305/2082/14-ц Великою Палатою Верховного Суду зазначено, що вирішуючи питання щодо безспірності заборгованості, суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено стороною, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час зарахування зустрічних однорідних вимог. При цьому, сам факт звернення кредитора до суду не є підставою для визнання заборгованості спірною, позаяк спірність заборгованості з урахуванням положень чинного законодавства визначається не за суб`єктивним ставленням кредитора чи боржника до неї. Наявність спору в суді за позовом кредитора до боржника про стягнення суми заборгованості за кредитним договором не спростовує висновок про безспірність заборгованості цього боржника.
Судова колегія не може погодитись з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, в частині основної заборгованості в сумі 939 591,43 грн., з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 
Так, в підтвердження понесених витрат ТОВ “Південьтрансбуд” з охорони об`єкта на період зупинки робіт з вересня 2019 року по березень 2020 року, зокрема, витрат за спожиту електричну енергію, витрат з оплати праці та витрат на відрядження працівників товариства, відповідачем додано до заяви наступні докази :  заява-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії, акти прийняття-передавання товарної продукції, платіжні доручення, акт звірки взаємних розрахунків, розрахунки вартості витрат ТОВ «Південьтрансбуд» за охорону об`єкту, на відрядження, довідки про нараховану та виплачену заробітну плату, відрахування та нарахування податків та зборів, накази ТОВ «Південьтрансбуд», відомості нарахування коштів, виплат на відрядження, посвідчення, розрахункові квитанції, квитки на автобус, проїзних документів (а.с.40-195 м.о.у.)
При цьому, жодних претензій, листів з вимогою погашення збитків, будь-яких актів приймання-передачі наданих послуг з охорони об`єкту, підписаних обома сторонами, заява відповідача не містить, так само відсутні виставлені рахунки відповідачем позивачу та отримані ним, які б свідчили про настання строку оплати.
Судом встановлено, що Управління капітального будівництва Чорноморської міської ради Одеської області не отримувало жодних розрахунків щодо надання охорони від ТОВ «Південьтрансбуд».
З наявних матеріалів неможливо встановити, що витрати ТОВ “Південьтрансбуд” понесені саме з охорони об`єкта на період зупинки робіт з вересня 2019 року по березень 2020 року, зокрема, відсутні дані про те, що витрати на проїзні документи, квитки на автобус, відрядження понесені саме у зв`язку з охороною об`єкту у спірний період.
Отже, колегія суддів наголошує, що відсутні дані про те, що строк виконання таких вимог настав, адже жодних претензій чи рахунків позивачу не виставлялось.
Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Згідно зі статтею 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом. 
Таким чином, збитки є наслідками неправомірної поведінки, дії чи бездіяльності особи, яка порушила права або законні інтереси іншої особи, зокрема невиконання або неналежне виконання установлених вимог щодо здійснення господарської діяльності, господарське правопорушення, порушення майнових прав або законних інтересів інших суб`єктів тощо. 
Відповідно до частин 1, 2 статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка (або порушення зобов`язання); шкідливий результат такої поведінки (шкода); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.
Крім того, судова колегія враховує, що позивач взагалі не визнає наявного у нього обов`язку зі сплати витрат з охорони об`єкта на період зупинки робіт з вересня 2019 року по березень 2020 року за договором підряду № 6/10 від 06.10.2016р., у розмірі 939 591,43 грн., отже між сторонами існує неузгодженість щодо наявності зустрічного зобов`язання, відтак відсутня безспірність заявлених однорідних вимог. 
Таким чином направлення заяви про припинення зобов`язання шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог у даному випадку не припиняє обов`язку відповідача щодо погашення своєї заборгованості.
Судова колегія звертає увагу на те, якщо інша сторона не погоджується з проведенням зарахування, вона вправі на підставі статті 16 ЦК України та статті 20 ГК України звернутися за захистом своїх охоронюваних законом прав до господарського суду.
Отже, питання про стягнення ТОВ “Південьтрансбуд” з позивача збитків, понесених у вигляді витрат з охорони об`єкта на період зупинки робіт з вересня 2019 року по березень 2020 року  може бути вирішене в судовому порядку шляхом звернення з окремим позовом.
Однак, незвернення позивача до суду із позовом про визнання недійсним правочину із зарахування зустрічних однорідних вимог не виключає обов`язку суду при розгляді спірної заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, щодо встановлення відповідності заяви № 28 від 21.05.2021р. про зарахування зустрічних однорідних вимог  вимогам, передбаченим ст.601 ЦК України, а саме, вимоги повинні бути:
- зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим);
- однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, наприклад, грошей). При цьому правило про однорідність вимог поширюється на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення таких вимог. Отже допускається зарахування однорідних вимог, які випливають з різних підстав (різних договорів тощо);
- строк виконання таких вимог має бути таким, що настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що ТОВ “Південьтрансбуд” не доведений розмір витрат з охорони об`єкта на період зупинки робіт з вересня 2019 року по березень 2020 року, а також не доведено наявності причинно-наслідкового зв`язку між понесеними витратами та діями Управління капітального будівництва Чорноморської міської ради Одеської області, що має передувати покладенню обов`язку з відшкодування цих витрат на позивача по справі.
Враховуючи викладене, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про підтвердження належними та допустимими доказами заборгованості Управління капітального будівництва Чорноморської міської ради Одеської області перед ТОВ “Південьтрансбуд відповідно до договору підряду № 6/10 від 06.10.2016р., у розмірі 939 591,43 грн.
Як встановлено судовою колегією, грошові вимоги ТОВ “Південьтрансбуд” до Управління капітального будівництва Чорноморської міської ради Одеської області у сумі 939 591,43 грн. є спірними з огляду на існування між сторонами спорів щодо наявності та розмірів заборгованості, що, у свою чергу, свідчить про відсутність всіх необхідних умов передбачених статтею 601 ЦК України для здійснення такого зарахування.
Викладене виключає можливість задоволення заяви ТОВ “Південьтрансбуд” про зарахування зустрічних однорідних вимог, та у зв`язку з цим визнання наказу Господарського суду Одеської області від 03.03.2021 року у справі №916/2294/20 таким, що не підлягає виконанню. 
З огляду на викладене, апеляційна скарга Управління капітального будівництва Чорноморської міської ради Одеської області підлягає задоволенню, ухвала Господарського суду Одеської області від 26 серпня 2021 року по справі №916/2294/20 підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю “Південьтрансбуд” про визнання наказу Господарського суду Одеської області від 03.03.2021р. у справі №916/2294/20 таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 277, 281-284, 328 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління капітального будівництва Чорноморської міської ради Одеської області задовольнити.
Ухвалу Господарського суду Одеської області від 26 серпня 2021 року по справі №916/2294/20 скасувати.
Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю “Південьтрансбуд”  про визнання наказу Господарського суду Одеської області від 03.03.2021р. у справі №916/2294/20 таким, що не підлягає виконанню.
Постанова, відповідно до вимог ст. 284 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено 25.10.2021 року.

Головуючий суддя                                                   А.І. Ярош

Суддя                                                                      В.М. Головей

          Суддя                                                                      Г.П. Разюк