Головуючий І інстанції: О.А. Прилипчук

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2021 р. 	Справа № 480/2071/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Ральченка І.М.,
Суддів: Чалого І.С. ,  Катунова В.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 05.07.2021, по справі № 480/2071/21
за позовом       ОСОБА_1  
до      Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2                      
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення у період з 01.12.2015 по 29.07.2016 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін - січень 2008; зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 29.07.2016 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008; стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 витрати у вигляді правничої допомоги у розмірі 6000,00 грн.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 05.07.2021 позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та не виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 по 29.07.2016.  
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 29.07.2016.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_2 1000,00 грн. на відшкодування витрат по оплаті правничої допомоги.
Позивач, не погодившись із судовим рішенням в частині відмови в задоволенні позову стосовно нарахування та виплати індексації грошового забезпечення із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін - січень 2008 та відшкодування витрат на правничу допомогу у повному обсязі у розмірі 6000 грн., подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просив скасувати рішення суду в цій частині та ухвалити нове, яким задовольнити позов в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що починаючи з грудня 2015 відповідача зобов`язаний застосовувати січень 2008 як базовий місяць для розрахунку індексації грошового забезпечення.
Стосовно відшкодування витрат на правничу допомогу позивач зазначив, що відповідачем не заявлялось клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, докази щодо наявності підстав для зменшення такого розміру у справі відсутні. 
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
На підставі положень ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судовим розглядом, позивач проходив військову службу у Збройних Силах України  по 29.07.2016.
Вважаючи, що при звільненні не проведено відповідного розрахунку у тому числі в частині виплати індексації грошового забезпечення, позивач звернувся до Військової частини НОМЕР_1 шляхом подачі адвокатського запиту від 02.02.2021.
Відповідач листом № 241 від 25.02.2021 повідомив позивачу, що у період з січня 2015 по лютий 2018 можливість виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України у межах наявного фінансового ресурсу була відсутня.
Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не виплати індексації грошового забезпечення за вказаний період, звернувся до суду із даним позовом.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині застосування при нарахування індексації грошового забезпечення місяця для обчислення індексу споживчих цін - січень 2008, суд першої інстанції виходив з того, що повноваження щодо обрахунку індексації, в тому числі, щодо визначення базового місяця для такого нарахування, у відповідності до положень Порядку № 1078 та Закону № 1282-XII, покладається саме на відповідача.
Колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції з таких підстав.
Так, стосовно позовних вимог зобов`язання відповідача при нарахування індексації грошового забезпечення встановити базовий місяць січень 2008, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до положень Порядку № 1078, місяць, у якому підвищилося грошове забезпечення з урахуванням виплат, що входять до його складу (посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення), є базовим. У разі підвищення військовослужбовцю грошового забезпечення, для визначення базового місяця при проведенні індексації здійснюється порівняння суми підвищення грошового забезпечення та суми індексації, що нараховується в місяці збільшення грошового доходу. При проведенні такого порівняння береться грошове забезпечення до підвищення у розрахунку за повний відпрацьований місяць та величина приросту індексу споживчих цін, на який нараховується індексація. Якщо відбувається підвищення грошового забезпечення на суму меншу, ніж сума індексації, має бути здійснено підвищення грошового забезпечення та додано суму індексації, визначену з урахуванням суми підвищення грошового забезпечення.
Згідно з п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Пунктом 5 Порядку № 1078 передбачено, що у разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
Так, схема посадових окладів осіб офіцерського складу Збройних Сил України затверджена Постановою № 1294, яка набрала чинності з 01.01.2008, у зв`язку з чим відбулись зміни розміру тарифних ставок (посадових окладів) відповідних категорій військовослужбовців.
Відповідно до п. 14 Порядку № 1078 роз`яснення щодо застосування цього Порядку надає Мінсоцполітики, зокрема, роз`яснення № 48/о/66-17 від 08.08.2017 на запит ДФ Міноборони № 248/3/9/1/863 від 18.07.2017 зміна розміру доплат, надбавок та премій не впливає на початок обчислення індексації, якщо не підвищується посадовий оклад.
У роз`ясненні Мінсоцполітики № 28/о/66-18 від 18.04.2018 зазначено, що у разі зростання грошового забезпечення за рахунок інших його складових, без підвищення посадового окладу, сума індексації не зменшується на розмір підвищення грошового забезпечення.
Зі змісту роз`яснення Мінсоцполітики № 024-106 від 09.02.2005 вбачається, що зміна розміру премії за рахунок фінансових можливостей підприємства не є підставою вважати місяць базовим, при розрахунку індексу для проведення індексації.
Отже, визначення базового місяця залежить тільки від зміни розміру тарифної ставки (посадового окладу), яка вперше відбулась у січні 2008 на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», яка набрала чинності 01.01.2008 та втратила чинність 01.03.2018 у зв`язку з прийняттям наказу Міністерства оборони України від 01.03.2018 № 90 «Про встановлення тарифних розрядів осіб офіцерського складу Збройних Сил України».
Таким чином, підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення, зокрема, посадових окладів особи. Зміна розміру доплат, надбавок та премій не впливає на встановлення базового місяця індексації для початку обчислення індексу споживчих цін при нарахуванні індексації.
Однак, суд першої інстанції зазначеного не врахував, з огляду на що дійшов помилкового висновку щодо необґрунтованості позовних вимог ОСОБА_1 в частині зобов`язання відповідача визначити при нарахування індексації грошового забезпечення базового місяця січень 2008.
При цьому, колегія суддів зазначає, що відповідач, здійснюючи нарахування індексації не має дискреційних повноважень щодо визначення базового місяця індексації, оскільки не вправі обирати його на власний розсуд, а має діяти у чітко визначених межах закону.
Наявність саме у роботодавця, яким у даному випадку є відповідач, повноважень щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення з урахуванням, окрім іншого, певного базового місяця індексації, не скасовує компетенції суду щодо можливості зобов`язання відповідача враховувати при обчисленні індексації конкретний базовий місяць, за наявності про це відповідного спору між сторонами.
Зміна розміру доплат, надбавок та премій не впливає на початок обчислення індексу споживчих цін при нарахуванні індексації, якщо не підвищується посадовий оклад.
З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач, починаючи з грудня 2015, повинен був застосовувати січень 2008 як базовий місяць для розрахунку індексації грошового забезпечення, оскільки саме з грудня 2015 застосовуються нові єдині підходи щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення (заробітної плати) затверджені Порядком №1078.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 10 вересня 2020 року у справі № 200/9297/19-а, де судом прямо вказано, що базовий місяць для нарахування індексації грошового забезпечення з 01.12.2015 має застосовуватись січень 2008.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання відповідача встановити базовий місяць для нарахування індексації січень 2008, із прийняттям в цій частині нової постанови про зобов`язання Військової частини НОМЕР_2 нарахувати та виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 29.07.2016 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008.
Відповідно до ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Стосовно вимоги позивача щодо відшкодування витрат на правничу допомогу колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Положеннями п. 1 ч. 3 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 3 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч. 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
При визначенні суми відшкодування суд враховує критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір № 01/02-09 від 09.02.2021 про надання правничої допомоги, додаткову угоду № 2, акт виконаних послуг до договору про надання правничої допомоги від 04.03.2021, прибутковий касовий ордер від 05.03.2021.
Згідно з актом виконаних послуг адвокатом надано наступні послуги:
- надання консультацій та узгодження правової позиції - 0,5 год., 
- опрацювання нормативно-правових актів з приводу соціального і правового захисту військовослужбовців - 0,5 год., 
- здійснення математичних розрахунків невиплаченої індексації грошового забезпечення клієнта - год..; 
- складання позовної заяви, а також завірення додатків до неї - 1 год., що становить 6000 грн. із розрахунку вартості 1 години - 2000 грн.
Так, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
Дослідивши зміст наданих адвокатом послуг, колегія суддів із врахуванням практики Верховного Суду доходить висновку, що за своєю суттю всі надані послуги є складовими єдиного процесу щодо підготовки та складення адміністративного позову. 
Крім того, надаючи оцінку співмірності заявленої до відшкодування позивачем суми витрачених коштів на складання позовної заяви критеріям, встановленим ч. 5 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів зазначає наступне.
Так, зазначена справа є справою незначної складності, розгляд справи проведений за правилами спрощеного провадження без виклику учасників справи.
Слід враховувати, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо, - є неспівмірним.
Отже, виходячи з оцінки складності справи та обсягу наданих адвокатом послуг позивачу, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), беручи до уваги, що справа відповідно до ч. 2 ст. 12 КАС України є справою незначної складності, розглянута в порядку спрощеного провадження, витрати у розмірі 6000 грн. є не співмірними зі складністю справи та наданих адвокатом послуг.
Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ч. 6 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо суд апеляційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Так, оскаржуваним рішенням суду першої інстанції позовні вимоги ОСОБА_1 були частково задоволенні.
У той же час, за наслідками апеляційного перегляду справи колегія суддів фактично дійшла висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.
Отже, беручи до уваги пропорційність задоволених вимог апеляційної скарги по відношенню до обсягу заявлених вимог, а саме зміну обсягу задоволених позовних вимог позивача, враховуючи незначну складність даної справи, колегія суддів доходить висновку про необхідність відшкодування витрат у розмірі 2000 грн.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, порушення норм процесуального права. 
Керуючись ст. ст. 243, 250,  311, 315,  317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
          Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 05.07.2021 по справі № 480/2071/21 скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 01.12.2015 по 29.07.2016 - січень 2008; зобов`язання Військової частини НОМЕР_2 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 29.07.2016 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008.
          Прийняти в цій частині нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
          Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення у період з 01.12.2015 по 29.07.2016 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008.
          Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 29.07.2016 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008.
          Змінити розподіл судових витрат по справі.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) витрати на правничу допомогу у розмірі 2000 (дві тисячі) грн.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Суддя-доповідач 		І.М. Ральченко 	
Судді	   	І.С. Чалий    В.В. Катунов