УХВАЛА

16 грудня 2021 року 
м. Київ
Справа №  910/11610/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кондратова І.Д. - головуючий, судді -  Кібенко О.Р., Стратієнко Л.В.,

розглянувши касаційну скаргу Державного підприємства "Гарантований покупець"

на рішення Господарського суду міста Києва
(суддя - Бондарчук В.В.)
від  08.02.2021

та постанову Північного апеляційного господарського суду
(головуючий -  Гаврилюк О.М., судді - Сулім В.В., Коротун О.М.)
від 22.11.2021

у справі за позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", в особі відокремленого підрозділу "Енергоатом-Трейдинг" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"
до Державного підприємства "Гарантований покупець"
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: 
1) Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго";
2) Кабінет міністрів України;
3) Міністерство енергетики України;
4) Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг;
про стягнення 4 511 888 391,99 грн,

ВСТАНОВИВ:

1.          ДП "НАЕК "Енергоатом" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до ДП "Гарантований покупець" про стягнення 4 511 888 391,99 грн, у тому числі: 4 113 724 648,72 грн - основного боргу, 79 674 219,92 грн - пені, 269 879 244,19 грн - штрафу, 26 841 498,41 грн - 3% річних та 21 768 780,75 грн - інфляційних втрат, у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за договорами № 65-150-SD-20-00068/320/01/20 від 27.02.2020 та № 65-150-SD-20-00138/1452/01/20 від 25.05.2020 у частині оплати отриманої електричної енергії.

2.          Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.02.2021 провадження у справі в частині стягнення основного боргу у розмірі 366 702 145,22  грн та пені у сумі 911 512,08 грн закрито у зв`язку з погашенням відповідачем заборгованості після звернення позивача до суду з цим позовом.  Станом на 08.02.2020 заборгованість  відповідача перед позивачем становить 4 144 274 734,69 грн, в тому числі: 3 747 022 503,50 грн - основного боргу, 78 762 707,84 грн - пені, 269 879 244,19 грн - штрафу, 26 841 498,41 грн - 3% річних та 21 768 780,75 грн - інфляційних втрат, тому в цій частині позовні вимоги суд задовольнив.

3.          Суд першої інстанції виходив з того, що:
- на виконання Положення про покладення спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України № 483 від 05.06.2019, між позивачем та відповідачем укладено договори №65-150-SD-20-00068/320/01/20 від 27.02.2020 та №65-150-SD-20-00138/1452/01/20 від 25.05.2020, а також підписано до них додаткові угоди: №1/321/01/20 від 27.02.2020, №3/543/01/20 від 20.03.2020, №4/1112/01/20 від 17.04.2020, №1/1453/01/20 від 25.05.2020, відповідно до яких позивачем продано відповідачу електричну енергію згідно з умовами цих договорів та додаткових угод;
- відповідно до акта купівлі-продажу електричної енергії від 31.06.2020 № 106 у період постачання з 01.06.2020 по 30.06.2020 позивачем продано відповідачу електричну енергію обсягом 3 701 520 МВт*год загальною вартістю 2 517 181 660,80 грн;
- згідно банківської виписки відповідач за продану електричну енергію згідно з умовами додаткової угоди №1/1453/01/20 розрахувався з позивачем, але з порушенням строків, встановлених у договорі №2, що також підтверджується повідомленнями позивача про черговість зарахування грошових коштів;
- за додатковою угодою №1/1453/01/20 позивач на підставі статті 625 Цивільного кодексу України нарахував 3% річних у розмірі 1 517 049,12 грн;
- ДП "Гарантований покупець" за продану електричну енергію належним чином з позивачем не розраховувалося, внаслідок чого перед останнім виникла заборгованість на загальну суму 3 747 022 503,50 грн;
- загальний розмір нарахованої пені становить 78 762 707,84 грн, штрафу - 269 879 244,19 грн, 3% річних - 26 841 498,41 грн та інфляційних втрат - 21 768 780,75 грн.

4.          22.11.2021 Північний апеляційний господарський суд ухвалив постанову, якою апеляційну скаргу відповідача задовольнив частково, рішення суду першої інстанції змінив у частині розміру пені, штрафу та 3 % річних. 

5.          Суд апеляційної інстанції, здійснивши перерахунок встановив, що арифметично правильними розмірами пені є 78 071 553,42 грн та 3% річних є сума у розмірі 26 682 969,56 грн.

6.          Також суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливе зменшення розміру пені та штрафу на 50% на підставі частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України та статті 233 Господарського кодексу України, тому стягнув з відповідача на користь позивача суми пені у розмірі 39 035 776,71 грн та штрафу у розмірі 134 939 622,10 грн.  

7.          Доводи щодо зменшення заявленої до стягнення суми 3% річних та інфляційних втрат суд визнав безпідставними.

8.          23.11.2021 відповідач звернувся з касаційною скаргою, в якій просить рішення суду першої та апеляційної інстанцій скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.  

9.          На виконання вимог пункту 5 частини 2 статті 290 ГПК України, обґрунтовуючи наявність підстави для касаційного оскарження згідно з приписами пункту 1 частини 2 статті 287 ГПК України, скаржник зазначає, що суди попередніх інстанцій:

1)           не врахували правову позицію, викладену у постановах Верховного Суду від 19.04.2018 у справі № 905/1198/17 та від 05.03.2019 у справі № 910/1389/18 щодо застосування сттатті 1, частин 1, 2 статті 3, статті 4, 8 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", згідно з якою акт звірки розрахунків є належним доказом розміру заборгованості між сторонами, за наявності в матеріалах справи первинних документів. Судами попередніх інстанцій не були взяті до уваги акти звірки між позивачем та відповідачем, а тому судами зроблений неправильний висновок щодо порядку та розміру виконаного зобов`язання, а тому всупереч наявним доказам у справі судом задоволені вимоги про стягнення коштів, які не відповідають фактичному стану розрахунків між сторонами;

2)          не прийняли податкові накладні, як належні докази у справі,  та не врахували правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 04.11.2019 у справі № 905/49/15 щодо застосування пункту 44 підрозділу 2 розділу ХХ, підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14, пунктів 201.1, 201.10 Податкового кодексу України та пункту 2 статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", згідно з якою податкова накладна, дані бухгалтерського обліку визнаються  доказами у справі на підтвердження факту здійснення господарської операції;

3)          неправильно застосували норми статті 231, частини 2 статті 343 ГК України, статей 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" без врахування висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 10.12.2019 у справі № 904/4156/18  та постанові Верховного Суду від 05.09.2019 у справі № 908/1501/18, що розмір пені за порушення грошових зобов`язань встановлюється в договорі за згодою сторін. У тому випадку, коли правочин не містить в собі умов щодо розміру та бази нарахування пені, або містить умову про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, сума пені може бути стягнута лише у разі, якщо обов`язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом;

4)          не врахували правову позицію, викладену у постановах Верховного Суду від 15.10.2019 у справі № 909/1141/18, від 26.09.2019 у справі № 910/12934/18, від 26.12.2019 у справі  № 911/2630/18, від 17.04.2020 у справі № 905/2319/17, від 04.06.2019 у справі № 924/159/14, щодо застосування порядку зарахування коштів відповідно до статті 534 ЦК України, прийнявши заявлене позивачем зарахування оплат за електричну енергію в рахунок погашення пені та штрафу;

5)          не застосували норму пункту 2 частини 1 статті 226 ГПК України, оскільки не залишили позовну заяву без розгляду з огляду на те, що особою, яка звертається з позовом, не дотримано вимог частини  2 статті 162 цього Кодексу, що є імперативною нормою щодо підписання уповноваженим представником позовної заяви, та не врахували висновок Верховного Суду, викладений у постановах від 23.11.2020 у справі № 908/592/19 та від 27.10.2021 у справі № 920/751/20 (для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження).

10.          Відповідно до частини 4 статті 294 ГПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.

11.          Верховний Суд  вивчив матеріали касаційної скарги та установив, що відсутні підстави для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження, тому дійшов висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження у цій справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 287 цього Кодексу.

12.          Також скаржник заявив клопотання про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень до закінчення їх перегляду в касаційному порядку, яке обґрунтовує тим, що у разі виконання рішень суду буде здійснено арешт коштів ДП "Гарантований покупець", відповідно останній не зможе здійснювати спеціальні обов`язки, які на нього покладені, на забезпечення сталої ціни на електричну енергію для населення та виконання зобов`язань перед виробниками електричної енергії за "зеленим" тарифом. Враховуючи ступінь важливості спеціальних обов`язків відповідача виконання рішення у справі № призведе до: зупинення виконання ПСО для населення учасниками ринку; підвищення цін на електричну енергію, як для населення так і для промислових виробників; зупинення купівлі-продажу електричної енергії у виробників "зеленої" електричної енергії; зниження енергетичної стабільності України тощо. Відповідно до балансу ДП "Гарантований покупець" станом на 01.01.2021 дебіторська заборгованість становить 34 489 107 тис. грн тоді як кредиторська заборгованість 36 112 263 тис. грн. Інші оборотні та не оборотні активи, що могли б бути направлені на погашення заборгованості перед ДП "НАЕК"Енергоатом", у Гарантованого покупця відсутні. Сума задоволених позовних вимог у рази перевищує суму вартості необоротних активів. Крім того, відповідач безповоротно втратить суму виконавчого збору в розмірі понад 397 млн грн.

13.          Суд касаційної інстанції, розглянувши клопотання про зупинення виконання судових рішень, дійшов висновку, що підстави для його задоволення відсутні з таких мотивів.

14.          Відповідно до статті 1, частин 1 та 2 статті 8 Конституції України Україна є правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права; Конституція України має найвищу юридичну силу, закони приймаються на її основі і повинні відповідати їй.

15.          Органи державної влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина 2 статті 6, частина 2 статті 19 Конституції України).

16.          Частиною 1 статті 332 ГПК України визначено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

17.          Відповідно до абзацу 2 частини 4 статті 294 ГПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення суду або зупинення його дії, якщо зупинити його виконання неможливо.

18.          Отже, законодавець не обмежив дискреційні повноваження суду касаційної інстанції щодо підстав для зупинення виконання оскарженого рішення суду або зупинення його дії (якщо рішення не передбачає примусового виконання). 

19.          Сторона, яка звертається з заявою про зупинення виконання рішень, має обґрунтувати її належним чином і переконливо довести, що не зупинення його виконання може мати незворотні наслідки. Сама по собі незгода учасника судового процесу із мотивами ухваленого у справі судового рішення не є достатньою підставою для зупинення його дії, оскільки правильність застосування судами норм права суд касаційної інстанції перевіряє, переглядаючи по суті у касаційному порядку судові рішення, а питання про зупинення дії рішення суду вирішує лише у разі необхідності.

20.          Верховний Суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про зупинення виконання оскаржуваних рішень, доказів того, що відмова у його задоволенні призведе до неможливості здійснення повороту виконання рішення суду, скаржник не надав.

Керуючись нормами статей 234, 288, 290, 294, пунктом 1 частини 2 статті 287, частини 3 статті 301, статті 332 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд,

У Х В А Л И В:

1.          Відкрити касаційне провадження у справі № 910/11610/20 за касаційною скаргою Державного підприємства "Гарантований покупець" на рішення Господарського суду міста Києва від  08.02.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.11.2021.

2.          Призначити до розгляду касаційну скаргу Державного підприємства "Гарантований покупець" у справі № 910/11610/20 на  08 лютого 2022 року о  10:30 год у відкритому судовому засіданні у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, в залі судових засідань № 2 (кабінет № 209).

3.          Відмовити у задоволенні клопотання Державного підприємства "Гарантований покупець" про зупинення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 08.02.2021 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 22.11.2021 до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

4.          Явка учасників справи в судове засідання не є обов`язковою. 

5.          Встановити учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу з доказами надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи до 21 січня 2022 року. У разі закінчення 15 - денного строку з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі вже після встановленої судом дати, останнім днем строку для подання відзиву на касаційну скаргу є день, в який спливає 15 - денний строк.

6.          Роз`яснити учасникам справи, що вони мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, в тому числі поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, відповідно до статті 197 ГПК України та Порядку роботи з технічними засобами відеоконференцзв`язку під час судового засідання в адміністративному, цивільному та господарському процесах за участі сторін поза приміщенням суду, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 23.04.2020 №196. У Верховному Суді наявна відповідна технічна можливість.

7.          Інформацію у справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою: https://supreme.court.gov.ua/supreme/.

8.          Витребувати з Господарського суду міста Києва або Північного апеляційного господарського суду матеріали справи № 910/11610/20.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий                                                                            І. Кондратова

Судді                                                                                        О. Кібенко

                                                                                                 Л. Стратієнко