Ухвала
 
19 листопада 2021 року
м. Київ
 
справа № 373/651/20
 
провадження № 3396 св 21 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю., 
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та моральної шкоди за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 02 листопада 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 27 січня 2021 року,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 02 листопада 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 несплачену суму боргу за договором позики від 26 січня 2017 року у розмірі 35 тис. доларів США та 3% річних у розмірі 107 216 грн. 
Вирішено питання розподілу судових витрат. 
У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 27 січня 2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - задоволено частково. Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 02 листопада 2020 року у частині вирішення заяви ОСОБА_2 про застосування строку позовної давності у спорі змінено з викладенням мотивувальної частини рішення з цього питання у редакції цієї постанови. 
Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 02 листопада 2020 року у частині вирішення позовних вимог про стягнення 3 % річних змінено, зменшено суму 3 % річних, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за договором позики від 26 січня 2017 року, з 107 216 грн до 88 810 грн. 
В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
 
У березні 2021 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 02 листопада 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 27 січня 2021 року й ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити. 
 
Крім того, заявником порушено клопотання про розгляд справи за участю сторін.
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
 
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначав неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 571/1306/16, від 29 травня 2019 року у справі                                   № 2-3632/11, від 15 липня 2019 року у справі № 235/499/17, від 17 липня 2019 року у справі № 523/3612/16-ц, від 24 липня 2019 року у справі № 760/23795/14-ц, від 25 вересня 2019 року у справі № 642/6518/16-ц тощо, що передбачають вимоги пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Також заявник вказував на порушення судами норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд не дослідив зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Згідно з частиною п`ятою статті 279 ЦПК України cуд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
 
У задоволенні клопотання про розгляд справи за участю сторін слід відмовити, оскільки колегія суддів не знаходить для цього підстав і потреби у наданні пояснень немає.
 
Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
 
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
 
Згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справа розглядатиметься колегією у складі п`яти суддів.
 
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною п`ятою статті 279, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
У задоволені клопотання представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про розгляд справи за участю сторін відмовити.
 
Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та моральної шкоди призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                               О. М. Осіян 
 
О. В. Білоконь
 
Н. Ю. Сакара