П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  120/285/21-а 
                                                      Головуючий суддя 1-ої інстанції - Мультян Марина Бондівна   
Суддя-доповідач -  Сушко О.О.   
10 грудня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сушка О.О. 
суддів:  Залімського І. Г.  Мацького Є.М. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 23 червня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Тульчинської районної державної адміністрації Вінницької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Управління праці та соціального захисту населення Тульчинської районної державної адміністрації Вінницької області, оформлене протоколом від 19.11.2020 «Про вилучення посвідчення ветерана війни»; зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Тульчинської районної державної адміністрації Вінницької області повернути вилучене в грудні 2020 року посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни серія НОМЕР_1 від 20.03.2019 року, яке було вилучено відповідачем на виконання оскаржуваного рішення оформленого протоколом від 19.11.2020 року «Про вилучення посвідчення ветерана війни», про що повідомити органи військового комісаріату та Головного управління Пенсійного фонду України.
Відповідно до рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 23 червня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов.
На обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що відповідачем 19.11.2020 йому скасовано статус особи з інвалідністю внаслідок війни, який був встановлений відповідно до ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», в зв`язку з відсутністю документів про безпосередню участь в антитерористичній операції у період її проведення та у висновку ВЛК відсутнє пов`язання травми із захистом Батьківщини та запропонували до 30.11.2020 здати посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни. Однак, він 07.10.2016 під час проведення на стрільбищі військової частини, польова пошта НОМЕР_2 , занять зі стрільб з РПГ-7 отримав вибухову травму, акутравми вух, яка пов`язана з проходженням військової служби. 07.11.2017 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 07.11.2017 № 50-рс звільнений з військової служби в запас за пунктом «б» (за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність або обмежену придатність до військової служби). 
Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що 20.03.2019 позивачу було видано посвідчення серія НОМЕР_1 , строком до 01.04.2020 року як особі з інвалідністю 3 групи, який має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - осіб з інвалідністю внаслідок війни.
26.06.2020 позивачу повторно була встановлена 3 група інвалідності поранення (контузія, травма, каліцтво), пов`язані з виконанням обов`язків військової служби, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серія 12ААБ № 828716 видана 26.06.2020 року строком до 01.07.2022 року.
Після повторного встановлення 3-ої групи інвалідності поранення (контузія, травма, каліцтво), пов`язані з виконанням обов`язків військової служби, статус особи з інвалідністю внаслідок війни було продовжено до 02.07.2022 року.
Разом з тим, листом за вих.№ 2257/01-07 від 24.11.2020 відповідач повідомив позивача, що протоколом засідання комісії при Тульчинському управлінні соціального захисту населення райдержадміністрації від 19.11.2020 «Про вилучення посвідчення ветерана війни» було скасовано статус особи з інвалідністю внаслідок війни, який був встановлений відповідно до ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в зв`язку з відсутністю документів про безпосередню участь в антитерористичній операції у період її проведення та у висновку ВЛК відсутнє пов`язання травми із захистом Батьківщини.
Як повідомив позивач, в грудні місяці 2020 року на виконання рішення відповідача добровільно здав відповідачеві посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни.
Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв на підставі, в межах та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Так, відповідно до ст. 7 ЗУ «Про статус ветеранів війни» до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать особи з числа військовослужбовців діючої армії та флоту, партизанів, підпільників, працівників, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Другої світової воєн або з участю в бойових діях у мирний час.
За змістом пункту 1 частини 2 вказаної статті до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа військовослужбовців, осіб вільнонайманого складу, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання інших обов`язків військової служби, пов`язаних з перебуванням на фронті в інші періоди, з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами.
Тобто, для надання особі статусу особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до вимог наведених норм необхідним є існування наступних умов: отримання військовослужбовцем інвалідності внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, що були одержані під час захисту Батьківщини та/або виконання інших обов`язків військової служби, пов`язаних з участю в бойових діях у мирний час, пов`язаних з перебуванням на фронті, а також з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами.
Відтак, за змістом ст. 7 ЗУ «Про статус ветеранів війни» до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать виключно особи з числа військовослужбовців діючої армії та інші, які отримали інвалідність під час захисту Батьківщини, або ж виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язаних з перебуванням на фронті, в районі воєнних дій.
Разом з тим, проходження строкової служби з метою здобуття військово-облікової спеціальності, набуття практичних навичок і умінь, не є тотожним участі в бойових діях та захисту Батьківщини в розумінні статті 7 ЗУ «Про статус ветеранів війни».
Віднесення особи до інваліда війни відповідно до ст. 7 ЗУ «Про статус ветеранів війни» безпосередньо пов`язано з визначенням самого поняття «ветеран війни», яке міститься у статті 4 цього Закону.
В силу частини першої статті 4 цього Закону ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать, зокрема, особи з інвалідністю внаслідок війни.
Отже, необхідно з`ясувати саму причину інвалідності, а саме чи дійсно пов`язана вона з виконанням обов`язків військової служби в контексті статті 7 ЗУ «Про статус ветеранів війни» (під час воєнних дій), адже в іншому випадку особа не може вважатись інвалідом війни.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 30.09.2019 у справі № 824/32/19-а.
Згідно п. 12 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317, причинний зв`язок інвалідності колишніх військовослужбовців з перебуванням на фронті або з виконанням ними інших обов`язків військової служби встановлюється на підставі документів, виданих військово-лікувальними закладами, а також інших документів, що підтверджують факт отримання поранення (захворювання).
Для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.
Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
У відповідності до підпункту «а» пункту 21.5 Положення № 402 постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв, якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане військовослужбовцем під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби під час служби у складі діючої армії і флоту у роки Громадянської війни, Великої Вітчизняної війни та війни з Японією, участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Великої Вітчизняної війни (Другої світової війни)», а також при безпосередній охороні державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні у складі прикордонного наряду, екіпажу корабля (катера), екіпажу літака (вертольота) або під час проведення оперативно-розшукових заходів, або здійснення самостійно чи в складі підрозділу відбиття збройного нападу чи вторгнення на територію України військових груп і злочинних угрупувань, ВЛК приймає постанову у такому формулюванні: «Поранення (контузія, травма, каліцтво) ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини».
В свою чергу, якщо поранення (контузія, травма, каліцтво) одержане (крім випадків протиправного діяння) у разі фактичного виконання службових обов`язків під час проходження військової служби в частинах, які не входили до складу діючої армії, то відповідно до підпункту «б» пункту 21.5 Положення ВЛК приймає постанову у такому формулюванні: «Поранення (контузія, травма, каліцтво) ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби».
За правилами пунктів 21.12, 21.13 Положення №402 причинний зв`язок захворювань (поранень) у колишніх військовослужбовців, які пройшли медичний огляд раніше, та/або у разі відсутності у свідоцтві про хворобу або інших військово-медичних документах постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань (поранень), причинний зв`язок визначається (переглядається) штатними ВЛК за територіальним принципом.
Таким чином, обов`язковою умовою для надання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни є наявність відповідної постанови ВЛК із висновком про те. що поранення (контузія, травма, каліцтво) пов`язане із захистом Батьківщини.
З матеріалів справи встановлено, що 25 листопада 2014 року, в період часткової мобілізації, позивач уклав контракт із Міністерством оборони України про проходження військової служби у Збройних Силах України, терміном на 3 (три) роки.
Відповідно до Витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_4 № 309 від 25.11.2014 позивачу було зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення, присвоєно військове звання солдат, призначено на посаду стрільця взводу охорони роти охорони, та визнано вважати таким, що приступив до виконання службових обов`язків за посадою.
Згідно посвідчення про відрядження від 27.09.2016 № 2156 військової частини НОМЕР_4 позивач був відряджений у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 (с. Нова Любомирка, Рівненської області) та командира військової частини НОМЕР_5 (м. Коломия) з 28.09.2016 для виконання службових (бойових), завдань у районах проведення АТО, та прибув у військову частину — 28.09.2016 і був призначений на посаду кулеметника.
07.10.2016 під час проведення на стрільбищі військової частини, польова пошта НОМЕР_2 , занять зі стрільб з РПГ-7 позивач отримав вибухову травму, акутравми вух.
У відповідності до довідки військово-лікарської комісії від 28.11.2016 за вих. № 371, 28.11.2016 проведений медичний огляд ВЛК в/ч НОМЕР_6 і позивачу поставлений діагноз: Стан після перенесеної вибухової травми (07.10.2016); акутравми вух, після травматичного під гострого двобічного кохлеарного невриту з тимчасовим функціональним розладом. Травма пов`язана з проходженням військової служби.
Згідно довідки військово-лікарської комісії від 20.12.2016 за вих. № 2080/1, 20 грудня 2016 року проведений огляд ВЛК хірургічного профілю ВМКЦ Західного регіону А1028 і поставлений діагноз: Стан після гострої акустичної травми (07.10.2016), у вигляді під гострої травматичної двобічної сенсоневральної приглухуватості при сприйнятті шепітної мови біля вушних раковин в стадії відновлення функції. Травма пов`язана з проходженням військової служби.
Згідно довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 05.09.2017 за вих. № 114 встановлено, що 07.10.2016 отримав вибухову травму акутравми вух, після травматичний підгострий двобічних кохлеарний неврит, за обставин: під час здійснення вправ з практичних стрільб, травма отримана під час виконання обов`язків військової служби.
Згідно Свідоцтва про хворобу № 630 від 11.10.2017 за вих. № 934 позивачу встановлено діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання, поранення, контузії, каліцтва. Наслідки вибухової травми (07.10.2016): закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, акубаротравми у вигляді лівобічної пірамідної недостатності, вираженого антено-вегетативного синдрому та незначного вестибулоатактичного синдрому з помірним порушенням функції, двобічної нейросенсорної приглухуватості зі сприйняттям шепітної мови 0 м на обидва вуха. Травма пов`язана з проходженням військової служби.
26.06.2020 позивачу повторно була встановлена 3 група інвалідності поранення (контузія, травма, каліцтво), пов`язані з виконанням обов`язків військової служби, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серія 12ААБ № 828716 видана 26.06.2020 року строком до 01.07.2022 року.
Відтак, зі змісту наданих позивачем документів вбачається, що позивач отримав інвалідність під час тренувань та не брав участі у захисті Батьківщини, не перебував на фронті чи в районі воєнних дій, у складі діючої армії не служив.
Більше того, факт того, що поранення було отримане позивачем під час здійснення вправ з практичних стрільб на стрільбищі військової частини, польової пошти НОМЕР_2 позивачем не заперечується.
Тому, вказані довідки не можуть вважатися доказом що підтверджує причинний зв`язок поранення позивача (контузія, травма, каліцтво) із захистом Батьківщини.
Водночас, механізм отримання статусу визначений Порядком надання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни особам, які отримали інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх проведення, затвердженого Постановою КМ України № 685 від 08.09.2015 (далі - Порядок).
Абзацом другим пункту 2 Порядку визначено, що статус особи з інвалідністю внаслідок війни надається: військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, поліцейським, особам рядового і начальницького складу, військовослужбовцям МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, Державної кримінально-виконавчої служби, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
В силу абзацу четвертого пункту 2 Порядку статус особи з інвалідністю внаслідок війни надається: особам, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районі антитерористичної операції в період її проведення у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, за умови, що в подальшому такі добровольчі формування були включені до складу Збройних Сил, МВС, Національної поліції, Національної гвардії та інших утворених відповідно до закону військових формувань та правоохоронних органів.
Отже, обов`язковою умовою для отримання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни, є отримання травми під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районі антитерористичної операції в період її проведення.
Вимогами частини 1 статті 18 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" встановлено, що на підтвердження свого статусу ветеранам війни вручаються посвідчення та нагрудні знаки порядок виготовлення та видачі яких встановлюється Кабінетом Міністрів України та міжнародними договорами, в яких бере участь Україна.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 року за № 302 затверджено Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни (Далі - Положення).
Пунктом 3 Положення визначено, що до ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.
Особам з інвалідністю внаслідок війни (стаття 7 ЗУ «Про статус ветеранів війни») видаються посвідчення з написом "Посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни" та нагрудний знак "Ветеран війни - особа з інвалідністю внаслідок війни".
В силу п. 10 Положення посвідчення особам з інвалідністю внаслідок війни видається на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності.
У разі виникнення підстав, за якими особа втрачає право на статус, визначений Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", видане їй раніше посвідчення вилучається уповноваженим на видачу посвідчень органом, з повідомленням органу, який видав таке посвідчення (пункт і 3-1 цього Положення).
Відтак, порушення принципу належного урядування має місце у разі, коли державний орган не дотримуючись власних процедур тим самим порушує права особи, або виправляє свої минулі помилки, вчиняючи дії, які порушують права особи. Тобто, визначальним в даному випадку є наявність порушення прав особи внаслідок таких дій державного органу.
Однак, в даному випадку жодних порушень прав позивача внаслідок оскаржуваних дій та розпорядження відповідача не встановлено, до того ж, внаслідок помилки відповідача, допущеної у минулому, позивач тривалий період часу перебував у більш сприятливих умовах ніж на які мав законне право.
При цьому, виправлення такої помилки відповідачем спрямоване на відновлення законності та жодним чином не може свідчити про безпідставне втручання у законні права позивача, адже такі права надані позивачу без наявності достатніх на те правових підстав.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 30.09.2019 у справі № 824/32/19-а.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 23 червня 2021 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає, як така, що розглянута за правилами спрощеного провадження, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 328 КАС України.
          
Головуючий	 	 	Сушко О.О.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Залімський І. Г.    Мацький Є.М.