УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №282/1427/20 Головуючий у 1-й інст. Носач В. М. 
Категорія 68 Доповідач Галацевич О. М. 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого – судді Галацевич О.М.,                
суддів:                  Борисюка Р.М., Микитюк О.Ю.,
розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , 
на рішення Любарського районного суду Житомирської області, ухвалене 02 червня 2021 року суддею Носачем В.М. у смт. Любарі,
у справі №282/1427/20 за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,
в с т а н о в и в :
У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 , у якій просив зменшити розмір стягуваних з нього аліментів за рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 02 грудня 2019 року у справі №278/2422/19 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ј до 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення повноліття дитини.
В обґрунтування позову зазначив, що рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 02 грудня 2019 року стягнуто з нього на користь відповідачки аліменти на утримання неповнолітньої дочки в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 вересня 2019 року. В подальшому, 30 травня 2020 року він зареєстрував шлюб із ОСОБА_4 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася донька – ОСОБА_5 . Оскільки на його утриманні перебуває ще одна малолітня дитина, вважає, що у нього, в розумінні ст. 192 СК України, змінився сімейний стан, а тому аліменти, які стягуються на користь відповідачки на утримання дочки ОСОБА_6 мають бути зменшені до 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Окрім того зазначив, що на даний час має тяжкий матеріальний стан, оскільки його дружина у зв`язку з доглядом за дитиною інвалідом не працює.
Рішенням Любарського районного суду Житомирської області від 02 червня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення, ухвалити нове про задоволення позову. 
Послався на обставини, якими обґрунтовував свої позовні вимоги. Також вказав на необхідність сплати на користь відповідачки позики згідно договору від 10 липня 2019 року, що впливає на його матеріальний стан. 
Окрім того, зазначив, що згідно рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 05 квітня 2021 року по справі №296/1803/21 з нього на користь ОСОБА_4 на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стягуються аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини, починаючи з 01 березня 2021 року, а також аліменти на користь ОСОБА_4 на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 01 березня 2021 року до досягнення донькою 3-х річного віку.
Вказав, що на даний час в бухгалтерії АТ «Житомиробленерго» знаходиться на виконанні три виконавчих листа про стягнення з нього аліментів в загальному розмірі 7/12 частин всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, що становить 58,33%, а тому це ставить його в край тяжкий матеріальний стан.
У відзиві ОСОБА_2 просила апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Зокрема зазначила, що у зв`язку з народженням у позивача в іншому шлюбі дитини змінився сімейний стан, однак, вказана обставина ніяким чином не впливає на його матеріальне становище. Згідно відомостей про заробітну плату позивача можна дійти висновку лише про збільшення його доходу, а саме, щомісячної зарплати. Також позивач у власності має нерухоме майно Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки, що розташовані за адресою: Садівниче товариство «Трудівник» Сінгурівської сільської ради Житомирського району Житомирської області з господарськими будівлями та спорудами, про поділ якого Житомирським районним судом Житомирської області розглядається цивільна справа №278/3325/19. Крім того, у власному користуванні позивач має автомобіль «Honda Accord», який був придбаний під час їх спільного проживання. 
Вважає безпідставними посилання ОСОБА_1 на те, що погіршення його матеріального стану також пов`язане з тим, що його дружина ОСОБА_4 не працює та доглядає дитину-інваліда ОСОБА_7 , 2016 року народження, оскільки позивач замовчує про отриману дружиною соціальну допомогу на цю дитину та отримання аліментів на їх народжену дитину згідно рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 05 квітня 2021 року. Окрім того, ОСОБА_4 звільнилася з роботи за згодою сторін, отримує допомогу по безробіттю. Також остання згідно судового наказу від 26 лютого 2018 року у справі №296/1605/18 отримує аліменти на утримання ОСОБА_8 .
На її думку, утримання дитини-інваліда та обов`язок зі сплати аліментів у зв`язку з доглядом матір`ю дитини-інваліда має нести батько дитини, яким позивач не являється, а тому її дитина не має страждати або недоотримувати аліменти, внаслідок невиконання батьком іншої дитини своїх обов`язків.
Вважає, що позов та рішення про стягнення аліментів на утримання другої дитини було ініційовано саме ОСОБА_1 для створення обставин, необхідних для зменшення розміру аліментів на їх спільну дитину.
Також вважає безпідставними та надуманими посилання скаржника на обов`язок сплачувати кошти за зобов`язанням, що виникло з договору позики між нею та позивачем 10 липня 2019 року. Станом на сьогоднішній день ОСОБА_1 жодних коштів за даним договором їй не сплатив та із врахуванням терміну їх повернення – до 10 липня 2024 року, наміру здійснювати будь-яку сплату в погашення боргу не виявив. Вважає факт наявності договору позики не об`єктивною обставиною, яка може слугувати підставою для зменшення розміру аліментів.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 02 грудня 2019 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 вересня 2019 року.
30 травня 2020 року ОСОБА_1 зареєстрував шлюб із ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 . Останні є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.6-7).
У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі – Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Частиною першою статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
В п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін.
Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.
При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів, а не зобов`язаний це зробити.
Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначив, що підставою для зменшення розміру аліментів є зміна його сімейного стану, а саме, народження дитини від іншого шлюбу, яку він зобов`язаний утримувати. Окрім того, вказав на тяжкий майновий стан, викликаний тим, що його дружина ОСОБА_4 не працює у зв`язку з доглядом за дитиною інвалідом. 
Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів на підтвердження погіршення його матеріального стану, а наявність іншої дитини не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. 
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки, вирішуючи спір, суд правильно встановив характер правовідносин між сторонами та норми матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно з`ясував обставини справи, дослідив надані сторонами докази та надав їм належну оцінку.
Як зазначено в Постанові Верховного Суду від 16.09.2020 №565/2071/19 сама по собі зміна сімейного стану, а саме народження у платника аліментів іншої дитини,  не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.
Відповідно до ст. 192 СК України підставою для зменшення розміру аліментів може бути таке погіршення майнового стану платника аліментів, яке унеможливлює сплату ним аліментів у попередньо визначеному розмірі.
За клопотанням відповідача судом першої інстанції з АТ «Житомиробленерго» витребувано відомості про заробітну плату ОСОБА_1 та з Управління соціального захисту населення Корольовського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради відомості про виплати, соціальну допомогу, пенсію, що отримує ОСОБА_4 у зв`язку з доглядом за дитиною інвалідом ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та у зв`язку з народженням дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Зі змісту довідки з АТ «Житомиробленерго» від 11 лютого 2021 року №04/93 вбачається, що розмір доходу ОСОБА_1 з грудня 2019 року по січень 2021 року склав 211994,12 грн, зокрема, за вказаний період утримувались аліменти згідно заяви працівника у розмірі 25%, що склали – 49886,68 грн (а.с.69).
Згідно листа з Управління соціального захисту населення Корольовського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради від 15 лютого 2021 року №825/05-02 ОСОБА_4 перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення та відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» отримує допомогу при народженні дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 860 грн щомісячно; відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» отримує державну соціальну допомогу на дитину з інвалідністю ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 2198,80 грн щомісячно та відповідно до постанови КМУ від 13 березня 2019 року №250 «Деякі питання надання соціальної підтримки багатодітним сім`ям» отримує допомогу, як багатодітна родина на дитину ОСОБА_11 у розмірі 1700 грн щомісячно (а.с.71). 
Також судом першої інстанції встановлено, що рішенням Корольовського районного суду міста Житомира від 05 квітня 2021 року по справі №296/1803/21 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно та до повноліття дитини, починаючи з 01 березня 2021 року. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 01 березня 2021 року до досягнення донькою 3-х річного віку (а.с. 126-127).
Окрім того, судовим наказом Корольовського районного суду м.Житомира від 26 лютого 2018 року у справі №296/1605/18 з ОСОБА_12 на користь ОСОБА_4 стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки – ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та сина – ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісяця, починаючи з 21 лютого 2018 року до досягнення дітьми повноліття.
З матеріалів справи вбачається, що дочка сторін - ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається у 7-А класі Новогуйвинської гімназії Житомирського району Житомирської області, з 01 жовтня 2020 року займається в ГО «Дитячий клуб спортивного танцю «Колібрі», навчається в 6-му класі по класу фортепіано, відвідує декілька гуртків: «Цікава англійська», хореографічний гурток, військово-патріотичний «Сокіл». В даному випадку, батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини та зобов`язані утримувати свою дитину відповідно до законів України. ОСОБА_1 є працездатною особою і спроможний платити аліменти в розмірі, визначеному судовим рішенням. Крім того, довідка про доходи ОСОБА_1 свідчить про те, що починаючи з 2019 року заробітна плата останнього збільшилась, а тому відсутні підстави вважати, що матеріальний стан позивача погіршився.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідно до рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 02 грудня 2019 року у справі №278/2422/19 розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні малолітню дитину – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини від шлюбу з ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та суперечитиме її інтересам.
Також, суд першої інстанції обґрунтовано визнав безпідставними посилання позивача на наявність договору позики, укладеного 10 липня 2019 року між ним та відповідачкою, оскільки такий договір був укладений ще до винесення рішення про стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , а тому не може бути підставою для зменшення розміру аліментів.
Таким чином, суд першої інстанції, встановивши всі фактичні обставини справи та дослідивши зібрані у справі докази, дійшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 , оскільки належними та допустимими доказами позивач не підтвердив погіршення його майнового стану, а зміна його сімейного стану – народження дитини від іншого шлюбу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.
Посилання ОСОБА_1 на наявність рішення суду про стягнення з нього аліментів на дитину від іншого шлюбу та дружину, у зв`язку з чим сукупний розмір аліментів, які стягуються з його заробітної плати перевищує 50 відсотків і становить 58,33%, є безпідставними. Так, за замістом ч. 3 ст. ст.70 Закону України "Про виконавче провадження" загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Проте, це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. 
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки, які обґрунтовано викладені у мотивувальній частині рішення суду першої інстанції, зводяться до переоцінки доказів, незгоди заявника з висновками щодо їх оцінки та містять посилання на факти, що були предметом дослідження суду.
Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.
Дана справа згідно п. 3 ч.6 ст. 19 ЦПК України є малозначною, а тому, відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України, судове рішення у цій справі не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись ст. ст. 259, 367, 368, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення, а рішення Любарського районного суду Житомирської області від 02 червня 2021 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.
Головуючий    Судді

 Повний текст постанови складений 25 жовтня 2021 року.