ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2021 року                                      м.Дніпро                           Справа №  908/2836/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач), 
суддів Кощеєва І.М.,  Подобєда І.М., 
секретар судового засідання Грачов А.С.
за участю представників сторін:
від позивача Никоненко І.С.: адвокат, ордер серії ЗП №098639  від 16.02.2021 р.,  адвокат;
від відповідача: представник не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Каткової Світлани Михайлівни на рішення Господарського суду Запорізької області від 17.04.2019 у справі №908/2836/18
за позовом: Фізичної особи-підприємця Каткової Світлани Михайлівни, м. Бердянськ Запорізької області 
до відповідача: Бердянської міської ради, м. Бердянськ Запорізької області 
про визнання договору оренди землі поновленим, 

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року Фізична особа-підприємець Каткова Світлана Михайлівна звернулась до Господарського суду Запорізької області з позовом про  визнання поновленим договору оренди землі загальною площею 0,0654 га, кадастровий номер 2310400000:07:003:0211, який укладений 01.12.2006 між Бердянською міською радою та Фізичною особою-підприємцем Катковою Світланою Михайлівною строком на чотири роки на тих самих умовах (з урахуванням укладених додаткових угод до нього).
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Фізична особа-підприємець Каткова Світлана Михайлівна вчинила всі необхідні дії, визначені законодавством, для продовження (поновлення) дії договору оренди землі, а саме: направила відповідачу до закінчення строку дії договору оренди повідомлення із проектом додаткової угоди; не отримавши відповіді у місячний строк, продовжила вільно користуватися земельною ділянкою, сплачувати орендну плату та виконувати інші обов`язки; після спливу місячного строку та відсутності будь-яких заперечень з боку відповідача направила відповідачу підписану додаткову угоду щодо поновлення договору оренди. Відповідач жодних дій не вчинив та по суті уникає свого обов`язку щодо поновлення договору, що стало підставою для звернення із даним позовом до суду.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 17.04.2019 у справі №908/2836/18 у задоволенні позову відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем у справі                       №908/2836/18 обраний неналежний спосіб захисту порушеного права з огляду на те, що вимога про визнання продовженим договору оренди землі не може забезпечити захисту порушеного права позивача в силу ч. 8 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» про обов`язковість оформлення поновлення договору оренди землі шляхом укладення додаткової угоди.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав   апеляційну скаргу, якою просить Центральний апеляційний господарський суд його скасувати та залишити позовну заяву без розгляду.  
Апеляційна скарга обґрунтована наступним:
-          в матеріалах справи відсутні будь-які докази належного повідомлення позивача про час та місце розгляду справи по суті, що призвело до порушення права позивача на подачу заяви про залишення позову без розгляду;
-          суд мав залишити позов без розгляду на підставі ч.2 ст. 202, п. 4 ч.1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України;
-          рішення суду першої інстанції не є законним, судом порушені ч. ч. 1, 2 ст. 225 Господарського процесуального кодексу України. 
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 20.05.2019 для розгляду апеляційної скарги визначено колегію суддів у складі головуючого судді Орєшкіної Е.В., суддів Кузнецової І.Л., Подобєд І.М.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 27.05.2019 зазначеною колегією суддів відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Каткової Світлани Михайлівни на рішення Господарського суду Запорізької області від 17.04.2019 у справі №908/2836/18, розгляд апеляційної скарги призначений у судове засідання на 03.07.2019. 
10.06.2019 від Бердянської міської ради до Центрального апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона проти апеляційної скарги заперечила, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Зазначила, що позивачем не доведено достатніх підстав для скасування оскаржуваного рішення. Сторони за договором від 01.12.2006 увійшли в переговорну процедуру, а міська рада в порядку ст. 33 Закону України «Про оренду землі» з урахуванням рішень від 30.08.2018 №26 та від 26.06.2018 №18 запропонувала змінити розмір орендної плати, про що сторони не дійшли відповідної домовленості. Отже, переважне право орендаря на поновлення договору оренди землі припинилося та відповідачем не порушувались строки, передбачені ч. ч. 1-5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», що свідчить про неможливість застосування приписів ч.6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».
У зв`язку із перебуванням у відпустці судді Кузнецової І.Л. відбулась автоматична зміна складу колегії суддів. Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями  від 03.07.2019 визначено для розгляду справи №908/2836/18 колегію суддів у складі: головуючий суддя Орєшкіна Е.В. (доповідач), судді: Широбокова Л.П., Подобєд І.М., якою прийнято зазначену справу до свого провадження ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.07.2019.
У судовому засіданні 03.07.2019 розгляд апеляційної скарги Фізичної              особи-підприємця Каткової Світлани Михайлівни на рішення Господарського суду Запорізької області від 17.04.2019 у справі №908/2836/18 відкладений на 14.08.2019, про що Центральним апеляційним господарським судом постановлено ухвалу від 03.07.2019.
У зв`язку із перебуванням у відпустці судді Подобєда І.М. відбулась автоматична зміна складу колегії суддів. Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями  від 14.08.2019 визначено для розгляду справи №908/2836/18 колегію суддів у складі: головуючий суддя Орєшкіна Е.В. (доповідач), судді: Широбокова Л.П., Кузнецова І.Л., якою справа прийнята до свого провадження ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 14.08.2019.
У судовому засіданні 14.08.2019 розгляд апеляційної скарги Фізичної                       особи-підприємця Каткової Світлани Михайлівни на рішення Господарського суду Запорізької області від 17.04.2019 у справі №908/2836/18 відкладений на 25.09.2019, про що Центральним апеляційним господарським судом постановлено ухвалу від 14.08.2019.
Від Бердянської міської ради до Центрального апеляційного господарського суду надійшли пояснення №01-2190/48-1 від 13.08.2019, в яких вона зазначила, що в апеляційній скарзі не відображено, у чому полягає незаконність на необґрунтованість рішення суду першої інстанції, відсутні нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції, а лише повторюються обставини, на які позивач (апелянт) посилався як на підставу своїх вимог в позовній заяві. Також зазначила, що апелянт усвідомлює, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а обраний ним спосіб захисту порушеного права є неналежним. 
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.09.2019 (колегією суддів у складі колегії суддів: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач), суддів Кузнецової І.Л., Широбокової  Л.П.) зупинено провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Каткової Світлани Михайлівни на рішення Господарського суду Запорізької області від 17.04.2019 у справі №908/2836/18 до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №320/5724/17 у подібних правовідносинах.
01.04.2020 Великою Палатою Верховного Суду було прийнято постанову у справі №320/5724/17, яка оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 18.05.2020.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.08.2020 (колегією суддів у складі: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач), суддів Кузнецової І.Л., Широбокової  Л.П.) поновлено провадження за апеляційною скаргою Фізичної            особи-підприємця Каткової Світлани Михайлівни на рішення Господарського суду Запорізької області від 17.04.2019 у справі №908/2836/18, розгляд скарги призначений у судове засідання на 23.09.2020.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.09.2023 (колегією суддів у складі колегії суддів: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач), суддів Кузнецової І.Л., Широбокової  Л.П.) зупинено провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Каткової Світлани Михайлівни на рішення Господарського суду Запорізької області від 17.04.2019 у справі №908/2836/18 до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справ №378/596/16-ц, №313/350/16-ц та №159/5756/18 у подібних правовідносинах.
У зв`язку зі звільненням у відставку суддів Широбокової Л.П. та Кузнецової І.Л.,  відповідно до пункту 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням, оформленим протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду №2 від 08.10.2018 зі змінами, 20.09.2021 призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у судовій справі №908/2836/18.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.09.2021, справу №908/2836/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Орєшкіна Е.В. (головуючий, доповідач), судді Кощеєв І.М.,         Подобєд І.М.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.09.2021 зазначеною колегією суддів справу №908/2836/18 прийнято до свого провадження, поновлено провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Каткової Світлани Михайлівни на рішення Господарського суду Запорізької області від 17.04.2019 у справі №908/2836/18, розгляд апеляційної скарги Фізичної                    особи-підприємця Каткової Світлани Михайлівни на рішення Господарського суду Запорізької області від 17.04.2019 у справі №908/2836/18 призначений у судове засідання на 02.11.2021.
28.10.2021 від представника Бердянської міської ради Ареф`євої Ю.М. до Центрального апеляційного господарського суду надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 01.11.2021 судове засідання у справі, призначене на 02.11.2021, визначено проводити в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із забезпеченням її проведення для представника Бердянської міської ради Ареф`євої Ю.М. з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку "EasyCon" (https://vkz.court.gov.ua/).
У судовому засіданні 02.11.2021 представник позивача апеляційну скаргу підтримав, просив рішення Господарського суду Запорізької області від 17.04.2019 у справі №908/2836/18 скасувати, залишити позовну заяву без розгляду.
Відповідач явку представника у судове засідання 02.11.2021 в системі відеоконференцзв`язку "EasyCon" не забезпечив.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника апелянта, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
З матеріалів справи вбачається, що 01.12.2006 між Бердянською міською радою (орендодавець, відповідач) та Приватним підприємцем Катковою Світланою Михайлівною (орендар, позивач) укладений договір оренди землі, відповідно до умов якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне володіння і користування земельну ділянку для будівництва берегозахисної споруди та благоустрою пляжу, яка знаходиться в м. Бердянську Запорізької області в районі пров. Морського та пров. Матросова. Земельна ділянка передається в оренду на підставі        п. 1.17.4 рішення 4 сесії V скликання Бердянської міської ради від 22.06.2006 № 21 “Про передачу в оренду земельних ділянок” (п. 1.2 договору).
Відповідно до п. 2.1 договору в оренду передається земельна ділянка площею 0,0654 га. 
Нормативна грошова оцінка земельної ділянки, згідно п. 2.3 договору, становить 44 713,49 грн.
Строк дії договору – до 01.06.2009. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк.  У цьому разі орендар повинен не пізніше, ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (п. 3.1. договору).
Пунктом 4.1 договору сторони визначили, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 1% від нормативної грошової оцінки. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції (п. 4.2. договору).
Відповідно до п. 5.1 договору земельна ділянка передається в оренду для будівництва берегозахисної споруди та благоустрою пляжу. Цільове призначення земельної ділянки: землі житлової та громадської забудови (п. 5.2. договору).
Згідно п. 6.2 договору передача земельної ділянки орендарю здійснюється у 5-ти денний строк після державної реєстрації цього договору за актом її приймання - передачі.
Пунктом 11.1 договору сторони визначили, що зміна його умов здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку.
Згідно п. 11.2 договору дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи – орендаря. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом.
Договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (п. 13.1. договору).
Договір оренди земельної ділянки від 01.12.2006 зареєстрований у Бердянському районному відділі Запорізької регіональної філії ДП “Центр ДЗК при Держкомземі України”, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 13.02.2007 за                 № 040726500063. 
Земельна ділянка передана орендарю орендодавцем, про що складений акт прийому-передачі земельної ділянки від 30.11.2006 (а.с. 11). 
12.05.2009 між сторонами укладено додаткову угоду до договору, якою пункт 3.1 викладено в іншій редакції та визначено, що договір укладено строком до 01.06.2012. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.
Додаткова угода зареєстрована у Бердянському районному відділі Запорізької регіональної філії ДП “Центр ДЗК при Держкомземі України”, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 27.04.2010 р. за № 041026500179.
18.08.2014 сторонами підписано додаткову угоду про внесення змін до договору оренди землі від 01.12.2006, якою, зокрема:
- визначений строк договору до 01.08.2018;
- викладено пункт 2.1 розділу 2 “Об`єкт оренди” в іншій редакції та визначено, що в оренду передається земельна ділянка площею 0,0654 га (кадастровий номер 2310400000:07:003:0211);
- викладено пункт 4.1 розділу 4 “Орендна плата” в іншій редакції та визначено, що річна орендна плата вноситься орендарем в грошовій формі в розмірі 3% (трьох відсотків) від її нормативної грошової оцінки з урахуванням щорічної індексації.
З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 06.02.2019                   № НВ-2305178442019 вбачається, що реєстрацію речового права проведено 22.04.2015, строк дії речового права – 01.08.2018, орган, що здійснив державну реєстрацію речового права – реєстраційна служба Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області (а.с. 69-70).
Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою про поновлення договору строком на 10 років. Заява отримана відповідачем згідно штампу вхідної кореспонденції 21.03.2018 р. за вхідним № 7198 (а.с. 44).
До заяви, як слідує з її тексту, додано проект додаткової угоди. Проте, тесту цього проекту додаткової угоди сторонами до матеріалів справи не подано.
Позивач у позові зазначив, що у зв`язку з відсутністю відповіді відповідача у встановлений ст. 33 Закону України “Про оренду землі” місячний строк, він повторно 26.06.2018 направив відповідачу повідомлення, яким просив у визначений законодавством строк розглянути повідомлення орендаря про бажання поновити договір оренди землі від 01.12.2006 на той самий строк та на тих самих умовах.
До вказаного повідомлення позивачем додано додаткову угоду від 01.08.2018, підписану орендарем, згідно якої пункт 3.1 договору оренди землі від 01.12.2006  викладений в іншій редакції та визначено, що договір укладено строком до 01.08.2022. Доказів направлення/вручення даного повідомлення відповідачу матеріали справи не містять.
Рішенням 49 сесії  VII скликання Бердянської міської ради Запорізької області від 30.08.2018 № 26 “Про поновлення договорів оренди земельних ділянок” (пункт 7) вирішено поновити договір оренди землі від 01.12.2006, зареєстрований у Бердянському районному відділі Запорізької регіональної філії ДП “Центр ДЗК при Держкомземі України”, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 13.02.2007 р. за № 040726500063, укладений між Бердянською міською радою та Фізичною особою - підприємцем Катковою С.М. щодо земельної ділянки, межі якої визначено в натурі (на місцевості) та без зміни її цільового призначення, площею 0,0654 га (кадастровий номер 2310400000:07:003:0211), розташованої в районі пров. Морського та пров. Матросова, для будівництва берегозахисної споруди та благоустрою пляжу, строком до 31.12.2018 без подальшого поновлення цього договору. Підстава: заява від 21.03.2018 № 7198 та акт Бердянської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області від 09.01.2018       № 2845-07 (а.с. 46).
Згідно з п. 47 цього рішення фізичним та юридичним особам, зазначеним в            п.п. 1-39 цього рішення, в користуванні яких знаходяться земельні ділянки, у місячний строк укласти угоди про внесення змін та поновлення договорів оренди землі. 
Додаткова угода до договору оренди землі від 01.12.2006 згідно з вказаним рішенням між сторонами укладена не була.
Письмовою пропозицією відповідача від 21.09.2018  № 001-6344/31 повідомлено позивача про рішення 49 сесії VII скликання Бердянської міської ради Запорізької області від 30.08.2018 р. № 26 “Про поновлення договорів оренди земельних ділянок” та направлено проект додаткової угоди про поновлення договору оренди землі для підписання та державної реєстрації, згідно якого запропоновано поновити договір оренди землі від 01.12.2006 строком до 31.12.2018  без подальшого поновлення цього договору. Також запропоновано пункт 4.1 розділу 4 “Орендна плата” викласти в іншій редакції, встановивши, що річна орендна плата вноситься орендарем в грошовій формі в розмірі 4% (чотирьох відсотків) від її нормативної грошової оцінки з урахуванням щорічної індексації. Доказів направлення/вручення вказаної пропозиції позивачу матеріали справи не містять.
05.10.2018 відповідач отримав від позивача письмову пропозицію від 24.09.2018  про підписання додаткової угоди до договору оренди землі від 01.12.2006 р., згідно проекту якої позивач пропонував викласти пункт 3.1 договору в іншій редакції, визначивши, що договір укладений строком до 01.08.2022 р.
22.10.2018 відповідач отримав письмову пропозицію позивача від 05.10.2018, якою останній просив прийняти уточнену додаткову угоду в частині реквізитів орендаря, підписати додаткову угоду до договору на умовах укладення договору строком до 01.08.2022.
02.11.2018 відповідачем направлено позивачу пропозицію від 31.10.2018, до якої долучено додаткову угоду про поновлення договору строком до 31.12.2018  без подальшого поновлення цього договору. Також запропоновано пункт 4.1 розділу 4 “Орендна плата” викласти в іншій редакції, встановивши, що річна орендна плата вноситься орендарем в грошовій формі в розмірі 4% (чотирьох відсотків) від її нормативної грошової оцінки з урахуванням щорічної індексації.
Також, 02.11.2018 відповідачем направлено позивачу лист від 02.11.2018  вих.                     № 001-7365/31 “Про підписання додаткової угоди до договору оренди землі” у відповідь на листи останнього від 24.09.2018 № б/н (вхід. № 6677/31-01 від 05.10.2018) та від 05.10.2018  № б/н (вхід. № 7006/31-01 від 22.10.2018), в якому зазначено, що направлені позивачем проекти додаткових угод про поновлення договору не підлягають підписанню з огляду на те, що ними запропонований більший строк дії договору (3 роки 10 місяців 8 днів), ніж був встановлений на підставі додаткової угоди від 18.08.2014, враховуючи дату її державної реєстрації (3 роки 3 місяці 9 днів). Крім того, позивачем не підписаний проект додаткової угоди від 05.09.2018 щодо поновлення договору строком до 31.12.2018 та внесення змін в частині розміру орендної плати. Таким чином, відповідач вважає, що переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припинилося з огляду на те, що сторонами не досягнуто згоди щодо орендної плати та інших істотних умов договору. 
Позивач, посилаючись на те, що продовжує користуватися земельною ділянкою і сплачувати орендну плату за неї, вчинив усі необхідні дії для поновлення договору та направив відповідачу до закінчення строку дії договору повідомлення із проектом додаткової угоди, втім, не отримав від відповідача відповіді у місячний строк, звернувся із даним позовом, в якому просив визнати поновленим договір оренди землі загальною площею 0,0654 га, кадастровий номер 2310400000:07:003:0211, який укладений 01.12.2006 між Бердянською міською радою та Фізичною                         особою-підприємцем Катковою Світланою Михайлівною строком на чотири роки на тих самих умовах (з урахуванням укладених додаткових угод до нього).
Статтею 792 Цивільного кодексу України    встановлено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.
Спеціальним Законом, яким визначено умови укладання, зміни, припинення, поновлення договору оренди є    Закон України “Про оренду землі”  (далі Закон).
Відповідно до приписів  статті 33 Закону України "Про оренду землі" по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) (ч.1). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до спливу строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку (ч.2). До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди (ч.3). При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (ч.4). Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (ч.5). У разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності) (ч.6). Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу (ч.7). Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку (ч.8). Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді (ч.11).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі №159/5756/18 висловлено, що статтею 33   Закону України "Про оренду землі"   визначено алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та визначено певні правові запобіжники для захисту орендаря, як більш уразливої сторони в цих правовідносинах, від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря. При цьому, законодавець ототожнив поняття “переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк” та “поновлення договору оренди землі”, використовуючи конструкцію “поновлення договору оренди землі” як для підстави такого поновлення, передбаченої частинами першою-п`ятою, так і для підстави, передбаченої частиною шостою цієї статті, що свідчить про їх логічну послідовність.
Так, дійсний орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Маючи такий намір, він (орендар) зобов`язаний до закінчення строку оренди землі (у строки, визначені частиною другою  статті 33 вказаного Закону) повідомити про це орендаря та надіслати проект додаткової угоди. Мета такого повідомлення - запобігання укладення орендодавцем договору оренди з іншою особою у зв`язку з відсутністю в нього інформації про наявність наміру в дійсного орендаря продовжувати орендні правовідносини. При цьому таке завчасне повідомлення з надсиланням проекту додаткової угоди є передумовою для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення (укладення на новий строк). Орендодавець, розглянувши у місячний термін таке повідомлення і проект додаткової угоди, за необхідності узгодивши з орендарем істотні умови, зобов`язаний або укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, або повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень щодо поновлення договору оренди землі шляхом надсилання листа-повідомлення про прийняте рішення (частини перша - п`ята   статті 33 Закону України "Про оренду землі").
У разі, якщо орендодавець протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не надіслав орендареві такого листа-повідомлення про наявність заперечень щодо поновлення договору, про яке йшлося вище, а орендар продовжував користуватися земельною ділянкою після його закінчення, то такий договір вважатиметься поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, без можливості внесення змін до умов договору оренди (частина шоста   статті 33 Закону України "Про оренду землі").
При цьому, додаткова угода про поновлення договору оренди землі має бути укладена в обов`язковому порядку, а за наявності відмови чи ухилення орендодавця від її укладення після дотримання усіх перелічених вище умов - орендар може оскаржити такі дії орендодавця в судовому порядку.
Таким чином, Велика Палата Верховного Суду висловилась щодо підстав поновлення договору оренди відповідно до положень частини 6   статті Закону України "Про оренду землі"   і згідно такого висновку для задоволення позову про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди орендарю слід у відповідний строк звернутись до орендодавця з листом про намір скористатись переважним правом на поновлення з доданим до нього проектом додаткової угоди.
Частиною 2 статті 33 вказаного вище закону встановлено, що орендар повинен повідомити орендодавця про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.
Тобто в цій статті передбачено, що таке звернення повинно бути вчинене у строк, встановлений самим договором оренди, проте не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди.
Така конструкція цієї статті передбачає, що у випадку відсутності домовленості між сторонами договору щодо такого строку та незакріплення останнього в договорі, цей строк визначено нормативно - не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. Таким чином, перевагу має договірний строк, визначений та встановлений сторонами в договорі оренди землі.
Вказана позиція узгоджується з позицією Верховного Суд, що висловлена в постанові від 03.02.2021 року у справі №915/1003/20.
З матеріалів справи вбачається, що позивач відповідно до вимог умов договору та ч.ч. 1, 3 ст.33 Закону України “Про оренду землі” своєчасно 21.03.2018 звернувся до відповідача з клопотанням про укладання договору на новий строк, додавши проект додаткової угоди. Матеріали справи не містять проекту додаткової угоди, що була надіслана позивачем відповідачу разом із заявою від 21.03.2018. Зі змісту цієї заяви вбачається, що позивач просив поновити договір оренди землі від 01.12.2006 строком на 10 років. Відповідачем заява від 21.03.2018 отримана в цей же день. 
Відповідач в установлений ч.5 ст.33 Закону України “Про оренду землі” строк клопотання позивача не розглянув і відповіді не надав.
Відповідь на клопотання позивача надана відповідачем лише 21.09.2018 (після спливу одного місяця та двадцяти днів з дати закінчення строку дії договору оренди землі від 01.12.2006) шляхом направлення пропозиції про укладення додаткової угоди від 05.09.2018 про поновлення договору оренди землі строком до 31.12.2018 та внесення змін у п. 4.1. договору в частині сплати орендної плати. Матеріали справи не містять доказів надіслання пропозиції від 21.09.2018 позивачу, втім, містять докази надіслання позивачу 31.10.2018 пропозиції №001-7331/31 від 31.10.2018 аналогічного змісту з додатковою угодою від 31.10.2018, умови якої відповідають запропонованим у додатковій угоді від 05.09.2018 (а.с. 48-55).
Отже, після закінчення строку дії договору відповідач протягом одного місяця не висловлював заперечень проти користування земельною ділянкою.
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Бердянської міської ради Запорізької області № 26 від 30.08.2018 було поновлено договір оренди землі від 01.12.2006 строком до 31.12.2018 без подальшого поновлення цього договору. Втім, про прийняття такого рішення відповідачем було повідомлено позивача пропозиціями від 21.09.2018 та від 31.10.2018.
За ч.6 ст.33 Закону України “Про оренду землі” договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором за наявності двох обставин: 1 -  орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і 2 - відсутність протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди. 
Матеріали справи підтверджується відсутність листа-повідомлення відповідача про заперечення в поновлені договору оренди в обумовлений Законом строк.
Колегія суддів звертає увагу, що договір оренди землі вважатиметься поновленим лише у разі укладення додаткової угоди, про що безпосередньо зазначено у частині 8    статті 33 Закону України "Про оренду землі", як єдиної підстави продовження орендних прав та обов??язків. При цьому право оренди на той самий (новий) строк підлягає обов?язковій державній реєстрації на підставі укладеної додаткової угоди про поновлення договору оренди, оскільки право оренди виникає з моменту державної реєстрації цього права (ст.125 Земельного кодексу України).
Відповідно до  статті 15 Цивільного кодексу України кожна сторона має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно ч. 2  ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Під порушенням слід розуміти завдання протиправного впливу особі внаслідок чого її суб`єктивне право зменшується або зникає повністю, особа позбавляється можливості користуватися своїм правом повністю або частково.
Захисту в суді підлягає не лише порушене суб`єктивне право, а й охоронюваний законом інтерес, яке у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права" треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл. Правосуддя, за своєю суттю, визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Дані висновки викладено в                             абз. 10 п. 9    рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 № 3-рп/2003.
Способи захисту цивільних прав та інтересів судом визначені  статтею 16 Цивільного кодексу України    та    статтею 20 Господарського кодексу України. При цьому, зазначений у даних статтях перелік способів захисту цивільних прав чи інтересів не є вичерпним, і суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду особи з вимогою про захист своїх прав та інтересів. Позов складається з предмета і підстави. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача. Предмет позову кореспондується із способами захисту порушеного права. Під способами захисту права слід розуміти заходи, прямо передбачені законом з метою припинення оспорювання або порушення суб`єктивних цивільних прав та усунення наслідків такого порушення. При цьому обраний позивачем спосіб захисту повинен бути ефективним, тобто повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення гарантувати отримання нею відповідного відшкодування.
Вирішуючи спір по суті, суд повинен  надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.
Заявлена позивачем вимога про визнання договору оренди землі поновленим за своєю суттю є встановленням факту, який має юридичне значення.
Юридичні факти встановлюються господарським судом саме для вирішення питання щодо обґрунтованості позовних вимог та прийняття рішення щодо захисту порушеного права у спосіб обраний позивачем або про відмову.
Встановлення певних фактів не може бути самостійним предметом розгляду в господарському суді, оскільки до повноважень останнього не належить встановлення фактів, що мають юридичне значення.
У даному випадку належним способом захисту порушеного права є позов про визнання поновленим договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах шляхом укладення відповідної додаткової угоди в судовому порядку, оскільки сама по собі вимога про визнання поновленим договору оренди землі не може забезпечити захисту порушеного права позивача в силу імперативного припису частини 8   статті 33 Закону України "Про оренду землі"  про обов`язковість оформлення поновлення договору оренди саме шляхом укладення додаткової угоди, що, власне, і може бути предметом розгляду в суді.
Вказана позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, висловленій в постанові у справі №923/238/18 від 27.02.2019.
Таким чином, пролонгація договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, відбувається автоматично, проте в силу приписів частин 7 - 9  ст.33 Закону України "Про оренду землі"  у місячний строк     обов`язково    має бути укладена додаткова угода, яка засвідчує юридичний факт поновлення договору.
Отже, порушенням права позивача буде саме відмова   відповідача в укладанні додаткової угоди, а належним способом захисту -    визнання укладеною додаткової угоди, з викладенням її змісту.
Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивач просив визнати поновленим договір оренди землі від 01.12.2006 строком на чотири роки на тих самих умовах (з урахуванням укладених додаткових угод до нього).
Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що визначений позивачем спосіб захисту не призведе до поновлення порушеного права з огляду на те, що таке поновлення можливе лише шляхом укладення додаткової угоди, про що позивачем заявлено не було. На цій підставі судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні позовних вимог. 
Відповідно до п.3 ч.3 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто господарським судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, який відбувся у судовому засіданні 17.04.2019.
Як вбачається з описової частини рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.04.2019 у справі №908/2836/18, позивач у судове засідання 17.04.2019 не з`явився, свого представника не направив, причини неявки суду невідомі; про час та місце судового розгляду справи по суті позивач повідомлений належним чином відповідно до Господарського процесуального кодексу України; тому, суд першої інстанції визнав можливим розглянути справу за відсутності позивача.
Згідно з частинами 2-4 статті 120 Господарського процесуального кодексу України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.
Відповідно до частини 5 статті 242 Господарського процесуального кодексу України  учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи,  копія судового рішення надсилається  протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі  в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.
Частиною 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що днем вручення судового рішення є: день вручення судового рішення під розписку;  день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
За приписами частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України  у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Відповідно до підпунктів 17.1, 17.14 пункту 1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (у редакції, станом на 02.04.2020, тобто на час ухвалення оскаржуваного рішення) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - ЄСІТС): подання, реєстрація,  надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи  здійснюються в паперовій формі; суд вручає судові рішення в паперовій формі.
Згідно з частиною 1 та пунктом 1 частини 2 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав неявки в судове засідання учасника справи щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання.
Отже, виходячи з системного аналізу змісту положень частин 2- 4 статті 120, частин 1, 2 статті 202, частин 5, 6, 11 статті 242, підпунктів 17.1, 17.14 пункту 1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України належне повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду справи є обов`язком суду, а відсутність на час проведення судового засідання в матеріалах справи доказів про належне повідомлення учасників справи про дату, час і місце розгляду справи - є підставою для відкладення розгляду справи. При цьому розгляд справи судом за відсутності учасників справи та інших осіб є можливим лише у разі наявності у суду відомостей щодо належного повідомлення учасників справи та інших осіб про дату, час та місце судового засідання. Право бути  належним чином повідомленим  про дату та час слухання справи не може бути формальним, оскільки протилежне не відповідає ідеї справедливого судового розгляду, яка включає основоположне право на змагальність провадження. Схожий за змістом правовий висновок щодо застосування норм процесуального права викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.07.2021 у справі № 918/1478/14, 
З матеріалів справи не вбачається направлення позивачу рекомендованим листом з повідомленням ухвали Господарського суду Запорізької області від 18.03.2019 про призначення розгляду справи № 908/2836/18 в судове засідання, яке відбулося 17.04.2019 і за результатами якого ухвалено оскаржуване рішення суду. На момент винесення рішення Господарського суду Запорізької області від 17.04.2019 у матеріалах справи були відсутні докази повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи засобами поштового зв`язку.
З огляду на викладене, наявні підстави для скасування рішення Господарського суду Запорізької області від 17.04.2019 у справі №908/2836/18 на підставі п.3 ч.3 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову.
Відповідно до ч.1 ст. 278 Господарського процесуального кодексу України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку із залишенням позову без розгляду або закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 226 та 231 цього Кодексу.
У частині 4 статті 202 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Згідно п.4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в постанові від 05.06.2020 у справі № 910/16978/19 виклала висновок щодо застосування норми  пункту 4 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу  України, вказавши, зокрема, що правом на залишення позову без розгляду суд наділений у разі неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи, навіть, у тих випадках, коли його явка визнана судом необов`язковою і наслідки неявки не роз`яснювалися.
Враховуючи, що позивач у справі №908/2836/18 не був належним чином повідомлений про судове засідання, яке було призначено судом на 17.04.2019, підстави для залишення позову без розгляду у суду першої інстанції були відсутні. 
Позиція апелянта відносно того, шо він був позбавлений судом права подати заяву про залишення позову без розгляду є також необґрунтованою, оскільки позивач під час розгляду справи в суді першої інстанції здійснював активну процесуальну участь, в тому числі шляхом подачі письмових клопотань, заперечень та пояснень, тому ним не доведено неможливості подачі заяви про залишення позову без розгляду у строки, визначені п. 5 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України. Крім того, в матеріалах справи міститься заява позивача від 18.03.2019 про проведення підготовчого засідання без участі позивача та призначення розгляду справи по суті, тому апеляційний господарський суд доходить висновку, що якби позивач мав намір подати заяву про залишення позову без розгляду, то таке право мало бути реалізовано до закриття підготовчого засідання та призначення розгляду справи по суті.
З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги є вагомими лише в частині порушення судом першої інстанції норм процесуального права щодо належного повідомлення позивача про час та місце розгляду справи, в решті доводи апеляційної скарги є безпідставними, у зв`язку з чим вона підлягає частковому задоволенню, рішення Господарського суду Запорізької області від 17.04.2019 у справі   №908/2836/18 – скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову.
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за розгляд позовної заяви покладаються на позивача, за розгляд апеляційної скарги – на сторони пропорційно задоволеним вимогам.  
Керуючись ст. ст. 269, 270, 277, 282-284, 287, 288 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,  
   
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Каткової Світлани Михайлівни на рішення Господарського суду Запорізької області від 17.04.2019 у справі №908/2836/18 задовольнити частково.
Рішення Господарського суду Запорізької області від 17.04.2019 у справі №908/2836/18 скасувати.
Прийняти у справі нове рішення.
У задоволенні позову відмовити. 
Витрати по сплаті судового збору за розгляд позовної заяви покласти на      позивача - Фізичну особу-підприємця Каткову Світлану Михайлівну.
Стягнути з Бердянської міської ради (71118, м. Бердянськ Запорізької області, пл. Єдності, 2, код ЄДРПОУ 20525153) на користь Фізичної особи-підприємця Каткової Світлани Михайлівни ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги в сумі 1321,50 грн, про що видати наказ. 
Видачу наказу на виконання цієї постанови доручити Господарському суду Запорізької області.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, визначених ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 04.11.2021.

     Головуючий суддя                                                           Е.В. Орєшкіна
     Суддя                                                                                      І.М. Кощеєв
     Суддя                                                                                        І.М. Подобєд