КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

справа № 759/17566/21
провадження № 33/824/4776/2021 
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
10 листопада 2021 року                                                                                               м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі  судді  Кирилюк Г. М., розглянувши апеляційну скаргу   ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 28 вересня 2021 року в складі судді Жмудь В. О., про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП
встановив:
 
Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 28 вересня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в  розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк  1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 грн.
Не погодившись з вказаною постановою, 07.10.2021   ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Посилається на  ті підстави, що   при оформленні  протоколу  і огляді  не залучались  свідки,  що суперечить   вимогам   ст.266  КУпАП. Надане  суду відео  неінформативне.
Зазначив, що  його було  зупинено  за перетинання суцільної полоси та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння,  на що він погодився. Тоді  камері  вимкнули і умовили його   відмовитися, сказавши, що  йому за це  нічого  не  буде,  що наркотики  тримаються  в  організмі 28 днів та весь цей  час людина  в стані  сп`яніння. Якщо  він не відмовиться їхати до лікаря - заберуть машину на штрафмайданчик. Він  зробив так, як  просили  працівники поліції. Але  свідків цього не було. Наприкінці його не відсторонили від керування транспортним засобом, а просто відпустили, що  доводить те, що  автомобіль  нікуди не  їхав, а стояв на  місці.
В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.
Додатково пояснив, що під час руху на автомобілі Chevrolet LACETTI, державний номер  НОМЕР_1 ,  в режимі таксі «UBER», отримав замовлення, під час руху виїхав на зустрічну смугу та був зупинений працівниками поліції, у яких виникла підозра, що він начебто перебуває в стані наркотичного сп`яніння.  Відмовився від огляду, бо йому працівники поліції сказали, що так буде швидше.
Подана  апеляційна  скарга  не підлягає задоволенню з таких підстав.
Приймаючи постанову  про притягнення  ОСОБА_1   до  адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130  КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи містять достатньо фактичних даних, які свідчать про доведеність вини   ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Апеляційний суд не вбачає підстав для скасування постанови суду першої інстанції.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами  в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи ( ч.1 ст.251 КУпАП).
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).
Відповідно  до  статті 62  Конституції  України вина особи, яка  притягується  до відповідальності, має бути доведена  належним чином,  а не   ґрунтуватися на  припущеннях.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Постанова  суду першої  інстанції  в частині доведеності  факту  відмови водія  ОСОБА_1     від проходження  огляд на  стан  наркотичного  сп`яніння підтверджується зібраними по  справі доказами:
- протоколом  про адміністративне  правопорушення серії ААБ № 211384  від 06 липня 2021 року в частині часу і місця вчинення адміністративного правопорушення, даних про особу, яка його вчинила, ідентифікаційних ознак транспортного засобу, яким особа керувала;
- відеозаписом  з боді-камери інспектора  поліції  АА0077,  з якого  судом встановлено,  що  06.07.2021 року  було зупинено   автомобіль  марки Chevrolet LACETTI, державний номер  НОМЕР_1  , під керуванням  водія   ОСОБА_1 , у зв`язку з порушенням ПДР України.  ОСОБА_1 , з огляду на  наявні  у нього  ознаки наркотичного  сп`яніння,  запропоновано пройти огляд на стан  наркотичного  сп`яніння  в закладі  охорони здоров`я,  на  що  останній  відмовився. Після  цього  інспектор поліції  повідомив,  що  відносно   нього буде складено протокол  про   адміністративне правопорушення.
Дослідивши вказані  докази та давши їм належну  оцінку,   суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно  до змісту протоколу  про адміністративне  правопорушення серії  ААБ № 211384, 06.07.2021 року о 02 год. 25 хв. у м. Києві вул. Дев`ятого Травня, 16    ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Chevrolet LACETTI, р.н. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, звужені зіниці очей, не реагують на світло, підвищена жвавість, від проходження  огляду на стан сп`яніння у чергового лікаря нарколога у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ч. 130 КУпАП.
Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП  огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
За змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП обов`язкова присутність двох свідків під час огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції  передбачена виключно у разі неможливості застосування спеціальних технічних засобів відеозапису.
Із системного аналізу положень ст.  266  КУпАП   можливо дійти висновку, що  законодавець визначив,  що з метою  фіксації  процедури огляду   водія на стан наркотичного  сп`яніння  у встановленому законом  порядку є  обов`язковим застосуванням інспектором патрульної поліції технічних засобів відеозапису.  І тільки у випадку неможливості  застосувати  технічні засоби відеозапису з метою  фіксації  події правопорушення, інспектор поліції  має  вжити заходів, спрямованих  на  залучення  двох свідків.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» №1231-IXвід 16 лютого 2021 року, який набув чинності 17 березня 2013 року, ч. 2 ст. 266 КУпАП викладена саме в тій редакції, що зазначена вище, за змістом якої під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.
Частиною 3 прикінцевих положень зазначеного Закону встановлено обов`язок Кабінету Міністрів України у шестимісячний строк з дня набрання чинності цим Законом привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом.
Оскільки п. 4, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, передбачають обов`язкове залучення свідків під час огляду особи на стан сп`яніння, апеляційний суд вважає, що зазначені норми положення не відповідають чинній редакції ч. 2 ст. 266 КУпАП.
Вища юридична норма закону полягає також у тому, що всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм.
Підпорядкованість таких актів законам закріплена у положеннях Конституції України.
Згідно з вимогами частини третьої статті 113 Конституції України, Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується цією Конституцією та законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України.
Отже, у випадку суперечності норм підзаконного акта нормам закону слід застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу.
В  даному випадку застосування підлягає саме ч. 2 ст. 266 КУпАП в чинній редакції, а також положення Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, в частині, що не суперечать їй.
За  таких  обставин  апеляційний суд приходить до висновку, що положення ч. 2 ст. 266 КУпАП, відповідно до якої під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків, стосується також і випадків, коли водій  відмовляється від проведення  огляду як на  місці зупинки  транспортного засобу, так і  в закладі охорони здоров`я.
Апеляційний суд  погоджується  з висновком суду  першої  інстанції, що  доказами по справі, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії  ААБ № 211384, складений стосовно ОСОБА_1 , направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06.07.2021 року та відеозаписи з боді камери інспектора  поліції  АА0077, які у своїй сукупності не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, підтверджено  вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про те, що вимкнувши камеру працівники поліції вмовили його відмовитися від проходження огляду є необґрунтованими та спростовуються самим відеозаписом,  відповідно до  якого  працівник поліції протягом  тривалого часу пропонував особі  пройти  огляд на  стан спяніння,  роз`яснював наслідки відмови, на  що отримав відповідь  ОСОБА_1 : "Я нікуди не  хочу їхати".
За  наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення, судом першої інстанції належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, яким суд першої інстанції надав належну оцінку та обґрунтовано визнав   ОСОБА_1    винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду першої  інстанції і могли б  слугувати підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1    складу адміністративного правопорушення, апеляційна  скарга  не містить та при розгляді скарги апеляційним судом не  встановлено.
Враховуючи наведене апеляційний суд дійшов  висновку, що  апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова  суду  першої  інстанції без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП суд
 
постановив:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 28 вересня 2021 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної  інстанції набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                   Г. М. Кирилюк