ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

10 листопада 2021 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 729/546/20
Головуючий у першій інстанції – Кузюра В. О.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1057/21

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого-судді: Мамонової О.Є.,
суддів: Онищенко О.І., Скрипки А.А.,
із секретарем: Шкарупою Ю.В.

учасники справи:
позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,
відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Бобровицького районного суду Чернігівської області від 19 травня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

                                        У С Т А Н О В И В:

Ухвалою Бобровицького районного суду Чернігівської області від 19.05.2021 заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Бобровицького районного суду в справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишено без задоволення, а заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Бобровицького районного суду від 16.10.2020 – без розгляду. 

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказану ухвалу суду, поновити йому строк для подання заяви про перегляд заочного рішення від 16 жовтня 2020 року та  направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на її постановлення з порушенням норм процесуального права.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції припустив спрощений підхід до розгляду заяви про перегляд заочного рішення, залишив без розгляду заяву про перегляд заочного рішення без належного врахування обставин, що мають значення для справи. 
На думку заявника, суд порушив порядок вирішення питання про перегляд заочного рішення, оскільки за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення, відповідно до ч.3 ст.287 ЦПК України, суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадженню.  
Заявник наголошує, що в порушення зазначених вимог суд першої інстанції заяву про перегляд заочного рішення не розглянув, а залишив без розгляду з підстав пропущення строку подання такої заяви без поважних причин.
Вважає, що залишаючи заяву про перегляд заочного рішення без розгляду суд першої інстанції позбавив відповідача права апеляційного оскарження, оскільки без проходження процедури перегляду заочного рішення в суді першої інстанції відповідач позбавлений права оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку (ч.4 ст. 287 ЦПК України).

У відзиві на апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» (далі по тексту – Банк) просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.
Доводи відзиву стосуються законності та обґрунтованості заочного рішення суду, оскільки судом першої інстанції в належний спосіб відповідно до вимог процесуального закону відповідач повідомлявся про дату, час та місце проведення кожного судового засідання у даній справі. Копію заочного рішення відповідач отримав 26.10.2020, але до суду з заявою про поновлення пропущеного строку та перегляд заочного рішення звернувся тільки 09.02.2021, тобто більше ніж через три місяці після отримання рішення суду.
Банк указує, що враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів, які б підтверджували поважність пропуску відповідачем встановленого законом строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення, суд першої інстанції правомірно залишив заяви про поновлення пропущеного строку без задоволення та про перегляд заочного рішення без розгляду.

Вислухавши суддю-доповідача, представника відповідача – адвоката Рожка С.М., який просив залишити в силі оскаржувану ухвалу суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та доводи відзиву на апеляційну скаргу, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції – скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про відмову у задоволенні заяви про поновлення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення ОСОБА_1 та залишення заяви про перегляд заочного рішення без розгляду, суд першої інстанції керуючись приписами ст. 126, 127 ЦПК України, виходив з того, що підстави для поновлення строку для подачі заяви про перегляд заочного рішення відсутні, оскільки відповідачем не зазначено жодної поважної причини, з яких він не зміг вчасно подати таку заяву.
Проте, колегія суддів вважає, що такого висновку суд першої інстанції дійшов з порушенням норм процесуального права, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що у червні 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 13.02.2012 у сумі 134076,45 грн.
Заочним рішенням Бобровицького районного суду Чернігівської області від 16.10.2020 позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 134076,45 грн заборгованості за кредитним договором № б/н від 13.02.2012 та 2102,00 грн судового збору (а.с. 151-154 том 1).
26.10.2020 ОСОБА_1 отримав копію заочного рішення Бобровицького районного суду від 16.10.2020, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 158, том 1)
Не погодившись з вказаним рішенням, 25.11.2020 ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду.
Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 11.01.2021 відмовлено у відкритті  провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 16.10.2021, у зв`язку з тим, що оскарження заочного рішення у загальному порядку може мати місце у разі залишення судом першої інстанції заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та у разі ухвалення повторного заочного рішення (а.с. 194 том 1).
09.02.2021 ОСОБА_1 звернувся до районного суду із заявою про перегляд заочного рішення Бобровицького районного суду від 16.10.2020. Одночасно з вказаною заявою, заявником подано заяву про поновлення строку на її подання (а.с. 197-224 том 1).
Ухвалою Бобровицького районного суду Чернігівської області від 15.02.2021 заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Бобровицького районного суду від 16.10.2020 у вказаній справі залишено без розгляду. 
Постановою Чернігівського апеляційного суду від 14.04.2021 ухвалу Бобровицького районного суду Чернігівської області від 15.02.2021 скасовано,  справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с. 46-48 том 2).
19.05.2021 ухвалою Бобровицького районного суду Чернігівської області,  заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Бобровицького районного суду в справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишено без задоволення, а заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Бобровицького районного суду від 16.10.2020 – без розгляду. Дане питання розглянуто судом першої інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на перегляд заочного судового рішення, оскільки це буде порушенням права, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий судовий розгляд, до якого також відноситься і право на перегляд заочного рішення.
Відповідно до частин 2-4 ст. 284 ЦПК України, заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Статтею 287 ЦПК України встановлено порядок розгляду заяви про перегляд заочного рішення. 
Так, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Головуючий відкриває судове засідання і з`ясовує, хто з учасників справи з`явився, встановлює їх особу, перевіряє повноваження представників, після чого повідомляє зміст заяви і з`ясовує думку сторін та інших учасників справи щодо вимог про перегляд заочного рішення.
У результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою:1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Судом першої інстанції порушено порядок розгляду заяви про перегляд заочного рішення, що встановлений  статтею 287 ЦПК України.
Як зазначалось вище, заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення  розглянута судом без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.
Звертаючись до суду з заявою про перегляд заочного рішення, ОСОБА_1 , зокрема, посилався на те, що він подав апеляційну скаргу на заочне рішення районного суду від 16.10.2020 року безпосередньо до суду апеляційної інстанції, яку ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 11.01.2021 було повернуто скаржнику у зв`язку із порушенням порядку оскарження заочного рішення. Вказану ухвалу ОСОБА_1 отримав 30.01.2021 року, після чого 09.02.2021 звернувся із заявою про перегляд заочного рішення. У зв`язку з цим, заявник вважав, що у суду наявні достатні підстави для поновлення пропущеного строку для подання заяви про перегляд заочного рішення.
Відповідно до ст.126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.
Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1, 2, 6, 7 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Вирішення питання про поновлення процесуального строку належить до повноважень суду, який вирішує це питання і у кожній конкретній справі суд має ґрунтовно перевіряти чи є обставини, на які посилається заявник як такі, що свідчать про наявність поважних причин для поновлення строку та оцінивши і встановивши всі обставини пропуску строку надати мотиви свого рішення у відповідності до доводів щодо поновлення строку.
Так, сам по собі факт відмови у відкритті провадження за апеляційною скаргою не є поважною причиною пропуску строку. Утім, при вирішенні питання про поважність наведених скаржником причин, суд має враховувати також і ті обставини, які стали підставою для відмови у відкритті провадження за  апеляційною скаргою, а також період часу, який сплинув з моменту, коли особа дізналась про відповідне рішення суду.
ОСОБА_1 , отримавши ухвалу суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження та повернення апеляційної скарги у найкоротші строки, скористався своїм правом на подання заяви про перегляд заочного рішення, про що йому було роз`яснено в ухвалі суду, та порушив питання про поновлення процесуального строку на вчинення такої дії.
При цьому, слід відмітити, що апеляційна скарга на заочне рішення була подана через Чернігівський апеляційний суд 26.11.2020 року, а матеріали справи були направлені до суду апеляційної інстанції для розгляду даної апеляційної скарги лише 24.12.2020 року, тобто, майже через місяць.
Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку щодо відсутності підстав для поновлення строку ОСОБА_1 на подання заяви про перегляд заочного рішення Бобровицького районного суду від 16.10.2020 та залишення заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення без розгляду.
Таким чином, відмовляючи в поновленні строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, суд першої інстанції фактично позбавив відповідача права на оскарження рішення суду першої інстанції в загальному порядку, яке він може оскаржити тільки після результату розгляду заяви про перегляд заочного рішення.
Крім того, без проходження процедури перегляду заочного рішення в суді першої інстанції, відповідач не вправі оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку, оскільки лише в разі постановлення судом ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, відповідачеві надається право оскаржити заочне рішення у апеляційному порядку.
У справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
У рішенні по справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права на доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Водночас, встановлення обмежень доступу до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.
Таким чином, суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали.
За приписами п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України наведені вище порушення судом першої інстанції норм процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали від 19.05.2021, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, є підставою для скасування цієї ухвали та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст. 367, 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,
                                       П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Ухвалу Бобровицького районного суду Чернігівської області від 19 травня 2021 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний тексту постанови виготовлено 11 листопада 2021 року.

Головуюча                                                                         О.Є.Мамонова

Судді:                                                                                  О.І.Онищенко

                                                                                              А.А.Скрипка