ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/216/21 Справа № 199/7801/17 	  	Суддя у 1-й інстанції - Руденко В. В. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2021 року                Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:
головуючого - Куценко Т.Р., 
суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.,
за участю секретаря - Керімової - Бандюкової Л.К., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу 
за апеляційною скаргою 
                ОСОБА_1 , 
на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 лютого 2018 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири, третя особа: Комунальне підприємство "Житлове господарство Самарського району" Дніпровської міської ради- 

ВСТАНОВИЛА: 

       У листопаді 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , в якому просила суд стягнути з відповідачів на її користь матеріальну шкоду у розмірі 16 911,60 грн., моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн., спричинених залиттям її квартири.
       В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що вона на підставі свідоцтва про право власності є власником квартири АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 та в якій та проживає ОСОБА_3 
       13 липня 2017 року квартиру позивача було затоплено, у зв`язку з чим, комісією у складі представників КП «Житлове господарство Самарського району» Дніпровської міської ради, було складено відповідний акт про залиття квартири. В свою чергу, до квартири АДРЕСА_3 їх не допустили, про що було зазначено в складеному акті про залиття квартири від 13 липня 2017 року.
       Під час обстеження 13 липня 2017 року, квартири позивача виявлено та зафіксовано в акті наступні пошкодження: кухня, стеля лівий правий кут - пляма діаметром 20 см., стіна - пляма діаметром 20 см'., передпокій, стеля - 4 плями діаметром 20 см.,15 см., 40 см., 30 см., стіна передпокою - пляма діаметром 1,4 м.кв.
       З приводу затоплення квартири та пошкодження майна, позивач зверталася до Амур-Нижньодніпровського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області, на що в подальшому отримала висновок від 10.08.2017 про закінчення перевірки матеріалу, в якому зазначено, що при виході працівників поліції АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою АДРЕСА_4 , двері квартири відчинила невідома жінка, яка назвалася гр. ОСОБА_3 , яка, керуючись ст. 63 Конституції України, відмовилася від будь-яких пояснень, спираючись на те, що робила ремонт в ванній кімнаті та міняла старі труби і нікого не затоплювала.
       03 серпня 2017 року квартиру позивача знову було затоплено мешканцями квартири АДРЕСА_3 , про, що представниками КП "Житлове господарство Самарського району" ДМР складено акт перевірки залиття квартири. Від залиття пошкоджено: кухню, маються руді плями на стелі та стіні площею 4,2 м.кв., коридор, маються руді плями на стелі та стінах площею 4 м.кв, зіпсовано верхню частину шафи-купе та кухонних меблів, про що зазначено в акті перевірки залиття квартири від 03 серпня 2017 року.
       З метою усунення наслідків затоплення та проведення відновлювальних будівельно- ремонтних робіт позивач звернулася до ТОВ «Агробудінжинірінг», з яким уклала Договір підряду від 01 листопада 2017 року. Згідно кошторису до зазначеного договору вартість будівельно-ремонтних робіт по відновленню пошкоджень від затоплення склала 16 911, 60 грн.
       Будь які кошти відповідачем не були відшкодовані позивачу. Крім матеріальної шкоди, позивачу було завдано моральну шкоду, пов`язану з наслідками затоплення квартири та з досудовими клопотами, які супроводжувались фізичними і моральними стражданнями, які вона оцінює у 10 000,00 грн.
       Заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 лютого 2018 року частково задоволено позовні вимоги. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду, завдану залиттям квартири, в розмірі 16 911,60 грн., моральну шкоду в розмірі 3 000,00 грн. та судові витрати по справі, що складаються з судового збору у розмірі 1 280,00 грн., а всього 21 191, 60 грн.
       Не погодившись з рішенням суду,  ОСОБА_1 звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило, рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в аздоволені позовних вимог.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін, з наступних підстав. 
Судом встановлено, що 13 липня 2017 року відбулося затоплення квартири АДРЕСА_1 , яка належить позивачу на праві власності. 
Відповідно до акту про залиття, складеного КП "Житлове господарство Самарського району" ДМР від 13 липня 2017 року, квартира залита по вині мешканців квартири АДРЕСА_3 , тобто квартири, де відповідач ОСОБА_1 є власником. В результаті залиття пошкоджено: кухня, стеля лівий правий кут - пляма діаметром 20 см., стіна - пляма діаметром 20 см., передпокій, стеля - 4 плями діаметром 20 см.,15 см., 40 см., 30 см., стіна передпокою - пляма діаметром 1,4 м.кв.
03 серпня 2017 року квартиру позивача повторно було затоплено мешканцями квартири АДРЕСА_3 , про що представниками КП "Житлове господарство Самарського району" ДМР складено акт перевірки залиття квартири. Від залиття пошкоджено: кухню, маються руді плями на стелі та стіні площею 4,2 м.кв., коридор, маються руді плями на стелі та стінах площею 4 м.кв., зіпсовано верхню частину шафи-купе та кухонних меблів, про що зазначено в Акті перевірки залиття квартири від 03 серпня 2017 року.
Згідно кошторису складеного ТОВ «Агробудінжинірінг» відповідно до договору підряду вартість будівельно-ремонтних робіт по відновленню пошкоджень від затоплення склала 16 911,60 грн.
Під час апеляційного розгляду справи ухвалою суду від 27 листопада 2020 року призначено комплексну товарознавчу експертизу. Відповідно до висновку судового експерта підтверджено заподіяння матеріальної шкоди позивачу у зв`язку з залиттям квартири. 
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що позивач довів факт спричинення відповідачем такої шкоди, негативні її наслідки, причинний зв`язок між протиправними діями відповідача та наслідками шкоди, а також розмір витрат, які особа мусить понести для відновлення свого порушеного права, тому наявні підстави для відшкодування майнової шкоди у розмірі 16 911, 60 грн. та моральної шкоди у розмірі 3 000 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. 
       Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного. 
       Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.
       Згідно з частинами першою, другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.  Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
       За змістом частини другої статті 1166 ЦК України цивільне законодавство у деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичної підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
       Відповідно до статті 322 ЦК України власник, зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з пунктом 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, який повинен встановлювати причини залиття, зокрема чи залиття спричинено унаслідок несправності внутрішньобудинкових мереж водопостачання та водовідведення та з`ясування питання чи не було це наслідком недбалості осіб, мешканців квартир або інші обставини, що могли спричинити залиття. Форма вказаного акта встановлена в додатку №4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій.
       Виходячи з вищевикладених норм, суд першої інстанції, встановивши факт залиття квартири позивача, що підтверджується відповідними актами, причину та розмір завданої шкоди майну позивача, який підтверджений кошторисом про оцінку матеріального збитку, зробив обґрунтований висновок про задоволення позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири. 
Загальні положення про відшкодування моральної шкоди закріплені в статтях 23, 1167 ЦК України.
       Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
       Частиною першою статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
       Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з порушенням права власності, інших цивільних прав при настанні негативних наслідків.
       Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для відшкодування моральної шкоди завданої відповідачем позивачу залиттям.
Звертаючись з апеляційною скаргою відповідач не спростувала висновків суду, оскільки не надано доказів на спростування встановлених обставин. За клопотанням відповідача по справі було проведено судову експертизу, якою було встановлено факт залиття квартири позивача та підтверджено спричинення матеріальної шкоди майну позивача у зв`язку з залиттям квартири. 
Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.
       Доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості та незаконності рішення не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції в якості підстав для скасування рішення, оскільки скарга не містить обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування висновків суду. 
       Відповідно до частини третьої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
       Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. 
Рішення суду відповідає матеріалам справи, доказам та вимогам матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.
Судові витрати понесені у зв`язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.
керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  - залишити без задоволення.
Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 лютого 2018 року - залишити без змін.        

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий:                                                        Т.Р. Куценко 
Судді:                                                                Е.Л. Демченко                                                                                        М.О. Макаров