Постанова
Іменем України
 
03 листопада 2021 року
м. Київ
 
справа № 197/1252/19
провадження № 61-17823св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Крата В. І.,
суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М. (суддя-доповідач),
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз»,
розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 листопада 2020 року в складі колегії суддів: Бондар Я. М., Барильської А. П., Зубакової В. П.,
ВСТАНОВИВ:
Зміст позовних вимог
У жовтні 2019 року  ОСОБА_1 звернувся до суду позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» (далі - АТ «ОГС «Дніпропетровськгаз») про визнання протиправним та скасування рішення комісії, зобов`язання вчинити дії.
На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначав, що йому на праві власності належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .
Форма типового договору розподілу природного газу, затверджена постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015року № 2498. На підставі відповідної заяви позивач приєднався до цього договору, йому було присвоєно персональний номер. Належний позивачу житловий будинок підключений до мережі газопостачання, а позивач є побутовим споживачем природного газу, особовий рахунок № НОМЕР_1 та користується послугами АТ «ОГС «Дніпропетровськгаз».
У 2015 році позивач придбав лічильник газу мембранний ВК G4Т, заводський 
№ 7548004, виготовлений 22 березня 2013 року, який відповідає ГОСТу 5542-87, 
і на підставі перевірки визнаний придатним до застосування на території України, що підтверджується паспортом лічильника газу.
06 лютого 2015 року працівники відповідача встановили вказаний лічильник 
у будинку позивача та опломбували його пломбою № 13856373, про що зроблено відповідний запис в абонентській книжці.
19 червня 2019 року представники відповідача під час перевірки технічної справності лічильника обліку газу, висловили сумнів щодо правильності його роботи, зважаючи на зупинку лічильника під дією магнітного поля, та склали акт про порушення № 112/1. В указаному акті зазначено про порушення Кодексу газорозподільних систем: «Виявлено ознаки несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу. Засіб вимірювальної техніки (лічильник газу) демонтовано для проведення експертизи. Підозра на позаштатний режим роботи ПЛГ». Надалі працівники відповідача склали протокол про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи. Під час складання та оформлення вказаних вище документів позивач присутній не був, про їх складання відповідач позивача не повідомляв. Підписи у акті вчиняв батько позивача без повноважень представника.
Згідно з актом про експертизу лічильника газу від 25 червня 2019 року № 206 підтверджено несанкціоноване втручання в роботу ПЛГ прихованим способом, лічильник визнано непридатним для експлуатації. У зв`язку з тим, що позивача не було повідомлено про час та місце проведення експертизи, він не був присутнім під час її проведення.
На підставі рішенням комісії від 24 липня 2019 року складено акт-розрахунок об`єму та обсягу газу і його вартості (збитків), завданих порушеннями споживача, у розмірі 351 777,00 грн. Позивач не був присутній на засіданні комісії, оскільки його про це засідання не повідомляли.
Відповідно до акта від 04 вересня 2019 року належний позивачу будинок було відключено від газопостачання для ліквідації аварії, відключення виконано шляхом опломбування крану вводу, встановлено пломбу.
Згідно з актом від 20 вересня 2019 року, складеного працівниками відповідача, газопостачання до будинку за адресою:  АДРЕСА_1  було підключено після усунення аварійної ситуації. Одразу ж після цього, працівники відповідача припинили газопостачання до будинку позивача з причин несанкціонованого втручання 
в роботу системи, шляхом відключення вхідного крану та встановлення пломби на газовий лічильник.
Позивач вважав, що рішення відповідача про відшкодування збитків завданих несанкціонованим втручанням в роботу лічильника газу, та відповідно дії відповідача щодо відключення будинку позивача від газопостачання є незаконними та порушують його права як споживача.
З огляду на викладене  ОСОБА_1 , з урахуванням уточненої позовної заяви від 06 грудня 2019 року, просив:
визнати протиправним та скасувати рішення комісії АТ «ОГС «Дніпропетровськгаз» від 24 липня 2019 року про задоволення акта про порушення від 19 червня 2019 року до споживача ОСОБА_1 та про донарахування об`єму та обсягу природного газу і його вартості у розмірі 351 777,00 грн;
зобов`язати АТ «ОГС «Дніпропетровськгаз» за власний рахунок відновити газопостачання до житлового будинку споживача ОСОБА_1 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 
01 червня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення комісії по розгляду актів про порушення Кодексу газорозподільних систем (Широківська дільниця Нікопольського відділення) АТ «ОГС «Дніпропетровськгаз» від 24 липня 
2019 року про донарахування об`ємів природного газу з 19 червня 2018 року до 
18 червня 2019 року в сумі 351 777,00 грн за актом про порушення від 19 червня 2019 року № 112/1 по особовому рахунку № НОМЕР_1 щодо споживача ОСОБА_1 . 
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з АТ «ОГС «Дніпропетровськгаз» на користь держави судовий збір 
у розмірі 768,40 грн.
Суд першої інстанції виходив з того, що споживач не був присутній при складанні акта від 19 червня 2019 року, не повідомлявся про час і місце складання акта про порушення, як і про час і місце проведення засідань комісії, проведення експертизи. Суд також вважав недоведеним факт того, що 19 червня 2019 року при огляді лічильника представниками відповідача були виявлені ознаки пошкодження пломб та/або несанкціонованого втручання у засіб вимірювальної техніки. Такі ознаки не зазначені і в акті про порушення від 19 червня 2019 року 
№ 112/1. Про подряпину на кришці пристрою обліку згадується лише 
25 червня 2019 року. Перевірити коли вона з`явилася і яка вона на вигляд неможливо, оскільки немає її чіткого зображення навіть на відео, на якому зафіксовано проведення експертизи.
На відео, яке записувалось для фіксації порядку проведення експертизи лічильника, не відображено присутності шести осіб, які підписали акт експертизи лічильника газу від 25 червня 2019 року № 206. При цьому, участь всіх цих осіб 
у проведенні експертизи відповідачем не доведена.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що для покладення на споживача відповідальності у виді нарахування вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу є необхідним встановлення факту несанкціонованого відбору природного газу з газорозподільних систем (крадіжка газу), про що може свідчити встановлений факт несанкціонованого втручання споживача у роботу засобу вимірювальної техніки (лічильника). Разом з цим, на переконання суду першої інстанції, у працівників відповідача не було достатніх підстав для виникнення підозри щодо роботи згаданого лічильника і, як наслідок, для його зняття. Подряпина на кришці лічильника не є такою підставою. Тому зняття лічильника, проведення експертизи, є незаконними. Крім того, суд вважав, що акт про порушення від 19 червня 2019 року № 112/1, акт експертизи лічильника газу від 25 червня 2019 року № 206 не є допустимими доказами.
Позивач не може нести відповідальність за вказані в акті експертизи порушення, оскільки лічильник не мав ознак пошкодження, під час його технічної перевірки представниками відповідача та складання зазначеного вище акта про порушення, був повірений та опломбований упродовж зазначеного періоду, що виключає можливість споживача (позивача) здійснити таке втручання в засіб обліку після його державної повірки і встановлення пломби заводу виробника та за їх наявності. Таким чином, оскільки відповідальність споживача наступає виключно за умови порушення ним договору або законодавства України, з огляду на те, що факт втручання позивача у роботу лічильника, що призвело б до заниження показів засобу обліку, є недоведеним та непідтвердженим належними 
і допустимими доказами, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для прийняття оскаржуваного рішення комісії.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 04 листопада 2020 року апеляційну скаргу АТ «ОГС «Дніпропетровськгаз» задоволено.
Рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 01 червня 2020 року скасовано та ухвалено нове рішення.
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до АТ «ОГС «Дніпропетровськгаз» про визнання протиправним та скасування рішення комісії, зобов`язання вчинити дії відмовлено.
Апеляційний суд вказав, що акт про порушення є службовим документом, що підтверджує факт порушення, носієм доказової інформації про виявлені представниками оператора газорозподільних системпорушення побутовими споживачами вимог законодавства. На підставі акта про порушення приймається відповідне рішення комісією з розгляду актів про порушення оператора газорозподільних систем, що і є підставою для настання відповідних наслідків - нарахування фактичного об`єму спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу по побутову споживачу за відповідний календарний місяць за граничними об`ємами споживання природного газу населення.
Обґрунтовуючи позовні вимоги про визнання протиправним та скасування акту - розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 24 липня 2019 року в розмірі 351 777,00 грн, ОСОБА_1 зазначав, що про місце та час проведення засідання комісії його не було повідомлено, осіб на представництво своїх інтересів не уповноважував. Разом з цим, в акті про порушення від 19 червня 2019 року № 112/1, який підписано уповноваженою особою ОСОБА_2 (батьком) без зауважень, зазначено, що комісія оператора газорозподільних систем з розгляду зазначеного акта буде проводитись 17 липня 2019 року за адресою: вул. В. Ємця, 51, м. Нікополь 
о 10-00, що є повідомлення про дату розгляду акта. Крім того, у суді апеляційної інстанції позивач ОСОБА_1 не заперечував факту підписання акта про порушення його батьком та не зміг пояснити, чому він сам не з`явився на засідання комісії.
24 липня 2019 року відбулося засідання комісії з розгляду акта про порушення від 19 червня 2019 року № 18, складеного щодо споживача ОСОБА_1 
з приводу виявлених порушень Кодексу газорозподільних систем, за результатами розгляду якого прийнято рішення про його задоволення, складено акт-розрахунок про оплату збитків відповідно до форми, передбаченої чинним законодавством, з зазначенням усіх необхідних реквізитів.
Акт - розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості, складений Широківською дільницею Нікопольського відділення АТ «ОГС «Дніпропетровськгаз» на підставі акта про порушення 
№ 112/1, є лише фіксацією проведення розрахунку об`єму та обсягу природного газу і його вартості. Тому оскарження лише факту складення такого акта, який 
не встановлює для споживача будь-яких обов`язків і є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавство, як спосіб захисту прав.
Зазначений акт може бути визнаний як доказ із наданням йому відповідної оцінки судом під час вирішення іншого спору, зокрема щодо відшкодування матеріальних збитків. Проте відповідач АТ «ОГС «Дніпропетровськгаз», ані зустрічних в цій справі, а ні взагалі вимог про відшкодування матеріальних збитків до ОСОБА_1 не заявляв.
Щодо зобов`язання АТ «ОГС «Дніпропетровськгаз» поновити газопостачання за власний рахунок, апеляційний суд вказав, що відповідно до акта про припинення газопостачання від 20 вересня 2019 року причиною відключення належного позивачу будинку від газопостачання, є несанкціоноване втручання у роботу засобу вимірювальної техніки. Відповідно до акта про припинення газопостачання ОСОБА_2 (батько позивача) висловив свою незгоду з відключенням, рахунок на оплату збитків отримав 13 вересня 2019 року про, що свідчить його особистий підпис. Тому, відповідач діяв відповідно до норм чинного законодавства. Доказів незаконності припинення газопостачання суду не надано.
Аргументи учасників справи
У листопаді 2020 року  ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову апеляційного суду, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.
Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції, дійшов помилкового висновку про обрання позивачем способу захисту (визнання протиправним та скасування рішення комісії АТ «ОГС» Дніпропетровськгаз» від 24 липня 2019 року з розгляду актів про порушення та проведення перерахунку (донарахування) об`ємів природного газу в сумі 351 777,00 грн за актом про порушення від 19 червня 2019 року № 112/1року), який не передбачений законом. При цьому, суд апеляційної інстанції вважав, що акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу і його вартості, складений на підставі акта про порушення, є лише фіксацією проведення розрахунку об`єму та обсягу природного газу і його вартості, тому оскарження лише факту складання такого акта, який не встановлює для споживача будь-яких обов`язків і є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством, як спосіб захисту права. Висновок суду апеляційної інстанції суперечить висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 17 квітня 2019 року у справі 
№ 311/2314/16, відповідно до якого пред`явлені позивачем вимоги є належним способом захисту.
На переконання позивача, його вимога про скасування рішення комісії відповідача про донарахування об'ємів природного газу в розмірі 351 777,00 гри за актом про порушення від 19 червня 2019 року № 112/1є належним способом захисту прав та інтересів, оскільки таке рішення комісії, оформлене протоколом з розгляду акта про порушення, безпосередньо впливає на його права та обов`язки споживача в контексті відносин з газопостачальною організацією, встановлює обсяг і вартість недорахованого об'єму природного газу та створює загрозу припинення газопостачання, та право оскарження передбачено Кодексом газорозподільних систем.
Крім того, позивач зазначає, що він, як особа, що подає касаційну скаргу, позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, під час розгляду іншої справи. Так, у провадженні Широківською районного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа № 213/4281/19 за позовом АТ «ОГС «Дніпропетровська» до 
 ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого об`єму та обсягу природного газу в сумі 351 777,00 грн. Розгляд вказаної справи зупинено до набрання законної сили рішення суду у цій справі. Проте суд апеляційної інстанції вказану обставину взагалі не досліджував, а в оскарженому рішенні дійшов помилкового висновку, що відповідач АТ «ОГС «Дніпропетровськгаз» вимог про відшкодування матеріальних збитків до ОСОБА_1 не заявляв.
Апеляційний суд встановив обставини справи на підставі недопустимих доказів з порушенням норм процесуального та матеріального права. При ньому помилкове встановлення таких фактів негативно вплине на права позивача в справі за позовом АТ «ОГС «Дніпропетровськгаз» до  ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого об`єму та обсягу природного газу в сумі 351 777,00 грн, 
а у силу преюдиційності цього рішення позивач не зможе спростувати такі факти в іншому провадженні.
Суд апеляційної інстанції вказав, що акт про порушення від 19 червня 2019 року 
№ 112/1 підписано уповноваженою особою - батьком позивача ОСОБА_2 . Проте суд не зазначив на підставі яких доказів дійшов висновку, що батько повнолітньої особи є її уповноваженою особою у відносинах з відповідачем, чим порушив норми процесуального права.
Також суд апеляційної інстанції встановив факт належного повідомлення позивача про час і місце засідання комісії з розгляду акта про порушення, яке відбудеться 17 липня 2019 року, у зв'язку з тим, що ця інформація була зазначена в акті про порушення. Разом з цим, суд не взяв до уваги, що засідання комісії, на якому приймалося рішення про донарахування об'ємів природного газу в сумі 351 777,00 грн. за актом про порушення від 19 червня 2019 року № 112/1, відбулося 24 липня 2019 року, про що позивача не повідомляли.
Апеляційний суд встановив, що відключення належного позивачу будинку від газопостачання 20 вересня 2019 року було проведено законно. Проте суд не застосував норми постанови Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послугвід 30 вересня 
2015 року № 2496«Про затвердження Правил постачання природного газу», яка регулює порядок відключення побутового споживача від газопостачання. Враховуючи, що позивача не було повідомлено про припинення газопостачання природного газу у зв'язку із несвоєчасною та/або неповною оплатою матеріали справи не містять, а відповідачами не надано, висновок суду апеляційної інстанції про правомірність відключення будинку від газопостачання є помилковим.
Позивач наголошує, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
Аналіз доводів касаційної скарги свідчить, що позивач оскаржує постанову апеляційного суду, якою скасовано рішення суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування рішення комісії АТ «ОГС «Дніпропетровськгаз». Рішення судів попередніх інстанцій в частині вирішення позовних вимог про зобов`язання АТ «ОГС «Дніпропетровськгаз» відновити газопостачання до житлового будинку позивача не оскаржується, а тому касаційним судом не переглядається.
У січні 2021 року від АТ «ОГС «Дніпропетровськгаз» надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому відповідач просить касаційну скаргу залишити без задоволення, 
а постанову апеляційного суду - без змін.
Відзив мотивовано тим, що порушення виявлено за участі батька позивача, який був присутній під час перевірки, а також при складанні акта про порушення, підписував його, що не спростовується сторонами по справі. Крім того, за участі батька позивача здійснювався демонтаж засобу вимірювальної техніки для проведення експертизи. Це підтверджується актом про порушення від 16 червня 2019 року № 112/1. Вказаний акт складено у двох примірниках, один з яких надано ОСОБА_2 , що підтверджується його особистим підписом в акті.
Оскільки акт про порушення підписано батьком позивача, тобто особою, яка мала право його підписувати у розумінні пункту 2 розділу 5 глави XI Кодексу газорозподільних систем, то позивача було повідомлено щодо місцезнаходження комісії з розгляду актів про порушення та дату засідання. Більш того, на думку відповідача, перебування за адресою позивача особи, яка мала доступ до закритих приміщень, допустила представників АТ «ОГС «Дніпропетровськгаз»на об'єкт для проведення перевірки, не може вважатись неуповноваженою особою. Зазначене узгоджується з висновками Верховного Суду щодо застосування пункту 2 розділу 5 глави XI Кодексу газорозподільних систем, викладеними у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 619/431/17.
Доводи позивача про те,що він був неналежним чином повідомлений про час і місце засідання комісії з розгляду акту про порушення, яке відбулося 24 липня 2019 року, є безпідставними, оскільки його представник ОСОБА_2 (батько), був присутній на першому засіданні, яке відбулось 17 липня 2019 року. На вказаному засіданні ОСОБА_2 було повідомлено про перенесення розгляду акту про порушення, що підтверджується його підписом на повідомленні. 
Посилання позивача на постанову Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послугвід 30 вересня 
2015 року № 2496«Про затвердження Правил постачання природного газу» є помилковим, оскільки відключення його будинку від газопостачання здійснено у зв`язку із несанкціонованим втручанням в роботу засобу вимірювальної техніки.
Рух справи
Ухвалою Верховного Суду від 21 грудня 2020 року відкрито касаційне провадження та витребувано справу із суду першої інстанції.
Ухвалою Верховного Суду від 27 жовтня 2021 року справу призначено до судового розгляду.
Межі та підстави касаційного перегляду
Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції 
в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).
В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).
В ухвалі Верховного Суду від 21 грудня 2020 року вказано, що доводи касаційної скарги містять підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, зокрема те, що: неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, у випадку, коли апеляційний суд в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 17 квітня 
2019 року у справі № 311/2314/16; судове рішення ухвалено з порушенням пункту 3 частини третьої статті 411 ЦПК України.
Фактичні обставини справи
Суди встановили, що ОСОБА_1 на праві власності з 2013 року належить житловий будинок площею 345,5 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до довідки виконавчого комітету Карпівської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області від 16 жовтня 2019 року у вказаному будинку зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_3 (син позивача) та ОСОБА_4 (мати позивача).
06 лютого 2015 року у домоволодінні позивача було встановлено лічильник газу мембранний ВК G4T, заводський № 7548004, виготовлений 22 березня 2013 року та призначений для вимірювання об`єму природного газу та опломбовано пломбою № 13856373.
Відповідно до акта від 05 червня 2019 року № 1 було здійснено розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін між оператором газорозподільної мережі та споживачем ОСОБА_1 , відповідно до якого межа балансової належності газовими мережами оператора газорозподільної мережі та споживача встановлюється на межі розподільчого проводу та газопроводу вводу; розподільний газопровід низького тиску; на балансі (в користуванні) споживача знаходяться газові мережі від межі балансової належності разом з газовикористовуючим обладнанням, зокрема: газопровід ввід, ввідний газопровід внутрішньо будинковий газопровід; межа експлуатаційної відповідальності сторін встановлюється на межі розподільчого газопроводу та газопроводу вводу; оператор газорозподільної мережі забезпечує експлуатацію газових мереж до межі експлуатаційної відповідальності, зокрема розподільчий газопровід, споживач забезпечує експлуатацію газових мереж від межі експлуатаційної відповідальності разом з газовикористовуючим обладнанням.
19 червня 2019 року майстер ВО ВОГ ПАТ «Дніпропетровськгаз» (Нікопольська дільниця відділу обслуговування ВОГ управління метрології) ОСОБА_5 склав акт № 112/1 про встановлення порушення позивачем Кодексу газорозподільних систем, а саме: «виявлено ознаки несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу, засіб вимірювальної техніки (лічильник газу) демонтовано для проведення експертизи, підозра на позаштатний режим роботи ПЛГ». 
За виявленими порушеннями споживачу повідомлено про засідання комісії 
з проведення експертизи ПАТ «Дніпропетровськгаз» за адресою: вул. В. Ємця, 
51, м. Нікополь. З вказаним актом ознайомився батько позивача 
ОСОБА_2 , про що свідчить його підпис.
Цього ж дня побутовий газовий лічильник позивача демонтовано представником газорозподільної організації, замість нього в присутності батька позивача ОСОБА_2 встановлено інший побутовий газовий лічильник марки Gellus 2000 типу G4, заводський № 00913389 та опломбовано пломбою № 46938591. Позивач ОСОБА_1 був запрошений для проведення експертизи лічильника о 10.10 год 25 червня 2019 року, про що було складено протокол про демонтаж лічильника газу для проведення експертиз від 19 червня 2019 року який підписаний ОСОБА_2 (батьком позивача).
Згідно з актом експертизи лічильника від 25 червня 2019 року № 206 встановлено: пошкодження кришки відлікового пристрою (подряпини). За висновками комісії підтверджено несанкціоноване втручання в роботу ПЛГ прихованим способом. ПЛГ непридатний до експлуатації за пунктами 1.3, 1.6, копію акта ОСОБА_2 отримав з висновком не згоден.
Відповідно до довідки про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювання техніки від 25 червня 2019 року № 31-0/7060/28 за результатами повірки побутового лічильнику газу, марки ВК G 4Т, заводський № 7548004, фірма «ELSTER», Словаччина, засію вимірювальної техніки визнано непридатним, оскільки під час опробування відліковий пристрій зупиняється під дією поля магніту.
24 липня 2019 року комісією Широківської дільниці Нікопольського відділення 
АТ «ОГС «Дніпропетровськгаз» проведено засідання та за результатами розгляду акта - розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості на підставі акта про порушення від 19 червня 2019 року № 18 проведено розрахунок об`єму та обсягу природного газу і його вартості завданих порушенням споживача за період з 19 червня 2018 року до 18 червня 2019 року у розмірі 351 777,00 грн. 
Станом на 20 вересня 2019 року заборгованість по оплаті газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 відсутня.
20 вересня 2019 року представники «ОГС «Дніпропетровськгаз» припинили газопостачання до будинку споживача ОСОБА_1 у зв`язку з несанкціонованим втручанням у роботу засобу вимірювальної техніки відповідно до підпункту 6 пункту 1 глави 7 розділу 6 Кодексу газорозподільних мереж. Відповідно до акта на припинення газопостачання ОСОБА_2 висловив свою незгоду з відключенням, рахунок на оплату збитків отримав 13 вересня 2019 року про що свідчить його особистий підпис. 
Позиція Верховного Суду
Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем, і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.
Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини другої статті 16 ЦК України).
Згідно частини першої та другої статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Тлумачення вказаних норм свідчить, що цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 квітня 2019 року у справі № 311/2314/16 (провадження № 61-35175св18) вказано, що «за змістом пункту 12 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем передбачено, що вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку оператора газорозподільної системи, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі. У разі незгоди споживача (несанкціонованого споживача) з об`ємом та/або вартістю необлікованого (донарахованого) природного газу, він може оскаржити їх у судовому порядку, тоді до винесення остаточного рішення у судовій справі заборгованість за необлікований (донарахований) об`єм природного газу не вважається простроченою. Таким чином, зазначеним нормативно-правовим актом прямо передбачено, що споживач у разі незгоди з об`ємом та/або вартістю необлікованого (донарахованого) природного газу, має право оскаржити такий акт (вимогу) в судовому порядку, і тоді до винесення остаточного рішення у судовій справі заборгованість за необлікований (донарахований) об`єм природного газу не вважається простроченою. Крім того, пунктом 3.4. Положення про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті, затвердженого наказом Міністерства палива та енергетики України від 27 грудня 2005 № 619, визначено, що у разі незгоди будь-якої сторони з висновками комісії по газопостачальній (газотранспортній) організації спірні питання вирішуються у судовому порядку. ОСОБА_1 обґрунтовував обраний ним спосіб захисту тим, що між ним та ПАТ «Запоріжгаз» існує спір щодо вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється йому до сплати як сума заподіяних відповідачеві збитків, завданих газорозподільному підприємству на підставі акту - розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу, що становить 45 912,15 грн, а також щодо порядку проведення експертизи лічильника обліку газу. Крім того, позивач вказував на те, що до закінчення вирішення вказаного судового спору, оператор газорозподільної системи, у порушення зазначених положень законодавства у сфері газопостачання, 22 квітня 2017 року провів примусове відключення його домоволодіння від системи газопостачання, перекривши газ до будинку, попередивши про те, що його відновлення відбудеться лише за умови сплати заборгованості за несанкціонований відбір газу та встановлення нового засобу вимірювальної техніки. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про визнання неправомірними дій відповідача щодо прийняття актів про порушення у сфері газопостачання та визнання їх недійсними, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, обґрунтовано виходив з того, що акт № (о/р) 021 виявлення порушень від 09 березня 2016 року, акт № 093 експертизи лічильника газу від 04 квітня 2016 року та акт про порушення № 000024 від 14 квітня 2016 року безпосередньо не встановлюють для позивача будь-яких обов`язків, а лише є фіксацією виявленого порушення, а тому їх оскарження не передбачено чинним законодавством, як спосіб захисту порушених прав. Зазначеного правового висновку також дійшли Верховний Суд України у постанові від 12 вересня 2011 року у справі № 6-25цс11 та Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 14-503цс18. Разом з тим, з урахування закріпленого на рівні спеціальних нормативно-правових актів права споживача оскаржити у судовому порядку об`єм та/або вартість донарахованого природного газу у разі незгоди з їх розміром, визначеним оператором газорозподільної системи за наслідками задоволення акту про порушення, Верховий Суд, не відступаючи від вищенаведених правових висновків Верховного Суду України та Великої Палати Верховного Суду, зважаючи на те, що відмова позивачу у доступі у правосуддя призведе до невизначеності у спірних правовідносинах щодо порядку оспорення споживачем розміру нарахованих ПАТ «Запоріжгаз» матеріальних збитків, вважає помилковими висновки судів про те, що оскарження дій ПАТ «Запоріжгаз» щодо складення акту-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу від 01 липня 2016 року, яким визначено розмір збитків у сумі 45 912,15 грн, завданих газорозподільному підприємству внаслідок порушення ОСОБА_6 вимог Кодексу газорозподільних систем, не передбачено чинним законодавством».
Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (частина перша - третя статті 367 ЦПК України). 
Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що позивач оскаржує акт - розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості, складений на підставі акта про порушення від 19 червня 2019 року № 112/1, який є лише фіксацією проведення розрахунку об`єму та обсягу газу і його вартості, тому, на переконання суду, оскарження лише факту складення такого акта, який не встановлює для позивача будь-яких обов`язків і є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством.
Проте апеляційний суд не врахував, що позивач оспорював не акт - розрахунок, 
а рішення комісії про задоволення акта про порушення від 19 червня 2019 року та про донарахування об`єму та обсягу природного газу і його вартості у розмірі 351 777,00 грн.
Таким чином, апеляційний суд всупереч частині першій статті 13, частині першій статті 357 ЦПК України не переглянув оскаржене рішення суду першої інстанції 
в межах заявлених ОСОБА_1 позовних вимог. Крім того, суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про неправильне обрання позивачем способу захисту, не перевірив доводи позивача та заперечення відповідача щодо наявності чи відсутності факту несанкціонованого втручання позивача у роботу засобу вимірювальної техніки (лічильника), наявності підстав для покладення на позивача відповідальності у виді нарахування вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу. 
Суд касаційної інстанції позбавлений процесуальної можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені судами попередніх інстанцій, з огляду на положення статті 400 ЦПК України.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що постанова апеляційного суду в оскарженій частині прийнята без додержання норм матеріального та процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що: касаційну скаргу необхідно задовольнити частково; постанову апеляційного суду в оскарженій частині скасувати і передати справу в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 листопада 2020 року в частині вирішення позовних вимог  ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» про визнання протиправним та скасування рішення комісії Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» від 24 липня 
2019 року щодо задоволення акта про порушення від 19 червня 2019 року та про донарахування об`єму та обсягу природного газу і його вартості у розмірі 351 777,00 грн скасувати, справу в цій частині передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції постанова Дніпровського апеляційного суду від 04 листопада 2020 року в скасованій частині втрачає законну силу.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий	В. І. Крат	
 	 	
Судді:	Н. О. Антоненко	
 	 	
 	І. О. Дундар   Є. В. Краснощоков   М. М. Русинчук