Справа № 126/2098/19
Провадження № 22-ц/801/2517/2021
Категорія: 62
Головуючий у суді 1-ї інстанції Губко В. І.
Доповідач:Денишенко Т. О.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 року	Справа № 126/2098/19	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду:
судді-доповідача Денишенко Т. О., 
суддів Копаничук С. Г., Рибчинського В. П., 
за участі секретаря судового засідання Михайленко А. В., розглянувши за пра-вилами, встановленими для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці, в залі судових засідань апеляційного суду цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення
додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 04 жовтня 2021 року, ухвалене у м. Бершадь Вінницької області, у приміщенні суду за головування судді Губка В. І., повний текст складення якого не зазначений,

В С Т А Н О В И В:

16 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернувся у Бершадський районний суд Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на наступні обставини. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 , про що 11 вересня 2019 року Бершадським районним відділом держав-ної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області видане повторне свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 . Після смерті ОСОБА_3 , який за життя мешкав, був зареєстро-ваний у с. Серебрія Бершадського району Вінницької області, відкрилася спад-щина на майно, на яке претендує позивач, син померлого, як спадкоємець першої черги за законом. Крім позивача спадкоємицею четвертої черги за зако-ном є відповідачка ОСОБА_2 , яка постійно проживала однією сім`єю з бать-ком позивача у не зареєстрованому шлюбі. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає. Позивач не проживав постійно з батьком, у шестимісячний термін не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщи-ни. Постановою державного нотаріуса Бершадської державної нотаріальної контори від 12 вересня 2019 року за № 378/02-31 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що позивач належним чином у шестимісячний термін не прийняв спадщину. Позивач є громадянином Украї-ни, пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини через постійне проживання за кордоном у республіці Португалія, але періодично приїжджає на батьківщину. Про смерть батька йому своєчасно ніхто не повідомив і він не мав можливості особисто подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори протягом шести місяців. Дане підтверджується відміткою у паспорті.
Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 04 жовтня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволений, йому визначений додатковий тримісячний строк з дати набрання цим судовим рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 
02 листопада 2021 року до апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_2 на рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 04 жовтня 2021 року у цій цивільній справі, яка вважає оскаржуване рішення суду незаконним, необгрунтованим, ухваленим за неповного встановлення об-ставин, що мають значення для справи, за неправильного дослідження, оцінки поданих сторонами доказів, невідповідності висновків суду обставинам справи, за неправильного застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права. ОСОБА_2 просить суд апеляційної інстанції ска-сувати рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 04 жовтня 2021 року, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_4 . 
Визначеним законом та забезпеченим ухвалою апеляційного суду від 10 листопада 2021 року правом на подання відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_5 не скористався. Сторони у справі в судове засідання не з`явилися з невідомих причин. Про місце, день та час розгляду справи обидві сторони пові-домлені в установленому порядку, про що свідчать рекомендовані повідомлен-ня про вручення поштових відправлень, додані до матеріалів справи. У відпо-відності до норм статті 372 ЦПК України колегія суддів апеляційного суду ухвалила розглянути справу в порядку апеляційного провадження у відсутності її учасників. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, про-аналізувавши наявні в ній докази в їх сукупності, перевіривши законність, об-ґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів та вимог апе-ляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга під-лягає безумовному задоволенню. 
Згідно норм статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рі-шення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підста-ву своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним ви-могам, воно є помилковим, у зв`язку з чим підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. 
Судом першої інстанції встановлено та не оспорюється учасниками спра-ви, що  ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Серебрія Бершадського району Вінницької об-ласті помер ОСОБА_3 , про що 11 вересня 2019 року Бер-шадським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Го-ловного територіального управління юстиції у Вінницькій області видане повторне свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 . Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на майно, на яке претендує на даний час син помер-лого, позивач у справі ОСОБА_1 . Спадкоємиця четвертої черги за зако-ном відповідачка ОСОБА_2 , яка постійно у не зареєстрованому шлюбі про-живала однією сім`єю з ОСОБА_3 , 04 березня 2016 року отримала у нотаріальному порядку свідоцтво про право на спадщину за законом як спадко-ємиця ОСОБА_3 . Спадщина складається із земельної ділянки вартістю 38755,00 гривень, розміром 2,4222 га, розташованої на території Серебрійської сільської ради Бершадського району Вінницької області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 251028, виданого Бершадською районною державною адміністрацією Вінниць-кої області від 02 вересня 2008 року, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користу-вання землею за № 010884400202, кадастровий номер земельної ділянки 05204844:01:001:0107. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає, що підтверджується довідкою Серебрійської сільської ради Бершадського райо-ну Вінницької області від 11 вересня 2019 року № 263. 
Позивач як підстави для задоволення заявленого позову зазначав, що не проживав постійно з батьком, у шестимісячний строк не звернувся до нотарі-альної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки постійно проживає за кордоном у республіці Португалія, але є громадянином України, періодично приїжджає на батьківщину. Про смерть батька йому своєчасно ніхто не повідо-мив.
Задовольняючи позов ОСОБА_1 , визначаючи йому додатковий тримісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_3 , суд першої інстанції вказав, що за змістом статті 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є такі з них, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Разом з тим з не-зрозумілих причин та підстав суд в оскаржуваному рішенні вказав на необхід-ність врахування свободи заповіту, хоча у цій справі спадкодавцем заповіт уза-галі не складався. Крім цього суд зазначив, що у позивача відсутній інший спо-сіб реалізувати своє право на спадщину лише як у судовому порядку. Причину пропуску ОСОБА_1 строку для прийняття спадщини суд визнав по-важною, хоча яка ж ця причина, чи є вона поважною у рішенні не визначено. Суд дійшов висновку, що задоволення позову не суперечить вимогам, законним інтересам сторін у справі, відповідає чинному законодавству України. Такий висновок об`єктивно є безпідставним з огляду на апеляційне оскарження рішен-ня відповідачкою у справі.
Колегія суддів апеляційного суду визнає рішення суду першої інстанції не тільки таким, що суперечить нормам матеріального права, яке регулює виниклі та наявні правовідносини між сторонами у справі, але вважає необхідним під-креслити його очевидну незаконність, необгрунтованість та надуманість, через що воно не має права на існування. З висновком суду першої інстанції погоди-тися не можна, оскільки судом допущене неповне з`ясування всіх обставин, що мають значення для справи, допущена крайня поверховість вирішення заявле-них вимог, які по суті є безпідставними та невмотивованими.
Відповідно до норм статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків ( спадщини ) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця ), до інших осіб ( спадкоємців ). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи ( час-тина перша та друга статті 1220 ЦК України).
Частинами першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встанов-люється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ( частина перша статті 1270 ЦК України ).
Наслідки пропуску строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України. Відповідно до частини першої цієї статті якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причи-ни, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини ( частина третя статті 1272 ЦК України ). Позов спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини порушує права іншого спадкоємця, який спадщину прийняв, тому належним відповіда-чем у цьому спорі є саме ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину в установленому порядку та оскаржує незаконне рішення суду першої інстанції від 04 жовтня 2021 року. 
Таким чином на момент пред`явлення ОСОБА_1 в суд даного по-зову уже існувала спадкоємиця, яка не лише прийняла спадщину за померлим фактичним подружжям ( громадянським чоловіком ), а й отримала свідоцтво про право на спадщину за законом.
Оскаржуючи рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 04 жовтня 2021 року, ОСОБА_2 наголошує, що ОСОБА_3 за життя заповіт не складав, вона належним чином прийняла спадщину після його смерті шляхом подання відповідної заяви до Бершадської державної нотаріальної кон-тори, маючи на увазі, що позивач як спадкоємець першої черги за законом від спадщини відмовився, не вчинив будь-яких дій, які б свідчили про її прийняття. І лише через сім років після відкриття спадщини ОСОБА_1 , не зверта-ючись до спадкоємиці за наданням згоди для поновлення строку на подання за-яви про прийняття спадщини, звернувся в суд із вимогою у цій справі, моти-вуючи тим, що протягом тривалого часу проживає за кордоном, був необізна-ний про смерть батька, а йому ніхто про це не повідомив. Скаржниця ствер-джує, що надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спад-щини можливе, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і обставини визнані судом поважними. Такі обставини мають бути пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчи-нення відповідних дій. При цьому не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини або про смерть спадкодавця, відкриття спадщини та наявність спадкового май-на тощо. У с. Серебрія проживають дві рідні тітки позивача, які йому повідом-ляли про смерть батька, що виключає таке твердження позивача як необізна-ність про відкриття спадщини. Крім цього проживання за кордоном жодним чи-ном не свідчить про наявність об`єктивних, непереборних перешкод для звер-нення із заявою про прийняття спадщини. Відповідні правові висновки викла-дені у постановах Верховного Суду від 15 лютого 2021 року у справі № 569/12599/18, від 12 квітня 2021 року у справі № 589/1863/13-ц.
Відповідачка в апеляційній скарзі вказує, що у постанові Верховного Суду від 11 лютого 2019 року у справі № 460/2967/15-ц суд касаційної інстанції з по-силанням на пункт 3.11.3 Положення про порядок вчинення нотаріальних дій в дипломатичнх представництвах та консульських установах України, затвердже-ного наказом Міністерства юстиції України, Міністерства закордонних справ України від 27 грудня 2004 року № 142/5/310, зробив висновок про те, що спад-коємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно із спадкодавцем, має подати консулу заяву про прийняття спадщини.
З доводами апеляційної скарги ОСОБА_2 належить погодитися, вони є грунтовними, такими, що узгоджуються з нормами матеріального права, яке регулює дане спірне питання.
Практика Верховного Суду свідчить, що при розгляді справ про визна-чення додаткового строку для прийняття спадщини, суди повинні ретельно аналізувати обставини справи, встановлювати, як такі обставини вплинули чи створили істотні труднощі для реалізації спадкових прав. Верховний Суд не за-лишив поза увагою те, що досить часто спадкоємці обґрунтовують неможли-вість своєчасного прийняття спадщини тим фактом, що вони перебували за кор-дом та не могли звернутися до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Прак-тика Верховного Суду свідчить, що саме по собі перебування спадкоємця за кордоном не може вважатися поважною причиною пропуску строку. Такий вис-новок зробив Верховний Суд у постановах від 17 квітня 2019 року у справі № 161/9998/17, від 06 червня 2018 року у справі № 592/9058/17-ц.
В даному контексті слід зазначити про наявність у законодавстві України механізму подання заяви про прийняття спадщини через консульські установи України, що врегульований наказом Міністерства юстиції України та Міністер-ства закордонних справ України від 27 грудня 2004 року № 142/5/310 «Про за-твердження Положення про порядок учинення нотаріальних дій в дипломатич-них представництвах та консульських установах України», на що обгрунтовано посилається в апеляційній скарзі ОСОБА_2 . За зверненням громадянина Укра-їни консул (або уповноважений секретар із консульських питань) засвідчує справжність підпису на заяві про прийняття спадщини, проставляє на заяві свій підпис та гербову печатку, після чого спадкоємець повинен направити заяву в Україну засобами міжнародного поштового зв`язку. Таким чином, громадянам України немає необхідності виїжджати з країни свого постійного проживання та повертатися в Україну для прийняття спадщини. В екстрених випадках, коли існує ризик пропущення строку для прийняття спадщини, спадкоємець має право направити нотаріусу за місцем відкриття спадщини електронне повідом-лення ( аналог телеграми ), в якому вказати про прийняття спадщини. Таким чином законодавство України передбачає альтернативні варіанти процедури прийняття спадщини, що спрощує процес реалізації прав спадкоємців.
Відносно цієї справи убачається необхідним зауважити про ще одну під-ставу пропуску строку для прийняття спадщини, на яку посилається спадкоє-мець  ОСОБА_1 , а саме на незнання про смерть спадкодавця. Перегляда-ючи рішення судів попередніх інстанцій, Верховний Суд у постановах від 11 липня 2018 року у справі № 381/4482/16-ц, від 13 грудня 2018 року у справі № 459/295/16-ц, від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20 зазначив, що не є підставою для встановлення додаткового строку на прийняття спадщини необізнаність спадкоємця про смерть спадкодавця, оскільки за відсутності у спадкоємця перешкод для подан-ня заяви, якщо він не скористався правом на прийняття спадщини через відсут-ність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. До відповідного виснов-ку приходив і Верховний Суд України у постановах від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, від 26 вересня 2012 року у справі № 6-85цс12.
Таким чином незнання про смерть спадкодавця як причина пропуску стро-ку для прийняття спадщини не може бути визнана поважною, оскільки сама по собі ця обставина без встановлення інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поваж-ність причин пропуску зазначеного строку.
Чинне законодавство України не містить визначення поняття «поважні причини» та не встановлює переліку таких причин. Для того, щоб визначити, які причини пропуску строку для прийняття спадщини можуть вважатися по-важними, слід звернутися до судової практики. За результатами аналізу прак-тики Верховного Суду можна навести приблизний перелік поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини: тривала хвороба спадкоємця; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємця та місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими від-рядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємця на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємця про наявність заповіту тощо. При цьому не визнаються поважними причинами пропуску стро-ку: юридична необізнаність спадкоємця щодо строку та порядку прийняття спадщини; необізнаність спадкоємця про смерть спадкодавця та наявність спад-кового майна; похилий вік та непрацездатність спадкоємця; перебування спад-коємця за кордоном; відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спад-щини; несприятливі погодні умови тощо.
Підсумовуючи зазначене вище, апеляційний суд вважає необхідним, вар-тим уваги тієї обставини, що процедура прийняття спадщини за законодавством України є досить простою та не вимагає від спадкоємців особливої підготовки, збору документів тощо. В той же час, судовий процес щодо визначення додат-кового строку для прийняття спадщини є доволі непростим, позитивне рішення суду залежить від ряду факторів: наявності достатніх доказів, доведення пози-вачем переконливості своєї позиції, підходу судді і т.ін. 
Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про відсутність законних підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 . На-томість вимоги апеляційної скарги ОСОБА_2 є законними, обгрунтованими, такими, що підлягають задоволенню.
Згідно з частиною першою статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстан-ції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, пере-віряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Статтями 374, 376 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рі-шення або змінити рішення. Підставами для скасування судового рішення пов-ністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або змі-ни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставини, що мають зна-чення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викла-дених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається неправиль-не тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або не застосування закону, який підлягав застосуванню.
Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апе-ляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Керуючись нормами статей 141, 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах - 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 задовольнити.
Рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 04 жовтня 2021 року у цивільній справі № 126/2098/19 ( провадження № 22-ц/801/2517/2021 ) за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийнят-тя спадщини - скасувати.
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - відмовити. 
Стягнути з  ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 -дження, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , мешканця АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , 1152,00 грив-ні ( одна тисяча сто п`ятдесят дві гривні 00 коп. ) судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак вона може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складений 09 грудня 2021 року.

Суддя-доповідач Т. О. Денишенко

Судді С. Г. Копаничук

В. П. Рибчинський