ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

22 листопада 2021 року                                                        м.Суми

Справа №591/6507/20 
Номер провадження 22-ц/816/1560/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),
суддів -          Собини О. І. ,  Левченко Т. А. 

сторони:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
третя особа - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сонечко 57»,
розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Шпакова Анатолія Олександровича,
на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 05 серпня 2021 року, у складі судді Северинової А.С., ухвалене у м. Суми, повний текст якого складено 16 серпня 2021 року, 

                                                  в с т а н о в и в :

20 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, в якому доводила, що 25 липня 2020 року з вини відповідача - власника квартири АДРЕСА_1 , через незакриття крана гарячої води, була залита належна їй квартира № 38 , розташована поверхом нижче у цьому ж будинку під квартирою № 42 . 
Посилаючись на вказані обставини, просила стягнути з відповідача на свою користь 60000 грн на відшкодування завданих збитків та 20000 грн на відшкодування моральної шкоди.
Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 05 серпня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 користь ОСОБА_1 майнову шкоду, завдану залиттям квартири у сумі 48705 грн та моральну шкоду у сумі 5000 грн.
У задоволенні решти вимог відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 564 грн 43 коп судового збору.
Додатковим рішення Зарічного районного суду м. Суми від 26 серпня 2021 року заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Талденко О.В. та представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Шпакова А.О. про ухвалення додаткового рішення задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3356 грн 50 коп.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Г.С. судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2629 грн 60 коп.
У задоволенні інших частин вимог заяв відмовлено.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - адвокат Шпаков А.О., посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди.
Доводить, що Акт-обстеження про залиття квартири № 38 від 31 липня 2020 року, яким встановлено причину залиття квартири № 38 : «незакритий кран гарячої води та своєчасно не відремонтована водопровідна арматура», складений представником ОСББ «Сонечко» без особистого огляду та дослідження джерела затоплення, оскільки вони взагалі не заходили до квартири № 42 , місця пориву води не бачили, а лише підписували Акт. У порушення вимог Правил Утримання житлових будинків та прибудинкових територій від 10 травня 2005 року № 76, Акт залиття квартири, яке сталося 25 липня 2020 року, складений аж 31 липня 2020 року з посиланням на необхідність часу для обрахування завданої шкоди, однак акт про залиття лише фіксує обставини на момент його складення і не передбачає визначення розміру шкоди. Відповідач із актом не ознайомлювалася, про його складення не повідомлялася, тому, враховуючи зазначене, він не може бути належним та допустимим доказом залиття квартири. 
Зазначає, що судом першої інстанції при визначенні розміру шкоди не взято до уваги зазначення в Акті, що квартира АДРЕСА_4 протягом 2019-2020 років була неодноразово затоплена, а тому за відсутності доказів не можливо встановити та розмежувати майнову шкоду, яка була завдана позивачу внаслідок залиття 25 липня 2020 року.  
Вважає, що справа розглянута судом односторонньо, без врахування наданих відповідачем доказів та показів свідків, за відсутності доказів обстеження квартир № 46 та № 47 , що знаходяться над квартирою відповідача щодо наявності слідів залиття у цих квартирах. 
Вказує, що наданий кошторис ремонту квартири № 38 складений за підписом голови правління ОСББ «Сонечко 57», заступника та члена правління і скріплений печаткою ОСББ «Сонечко 57», при цьому за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань КВЕД діяльності цього ОСББ не передбачає проведення будь-яких будівельних робіт за замовленням третіх осіб, ОСББ не є фаховим підприємством, яке спеціалізується на будівництві, ремонті та пов`язаними із ним роботами, не здійснює оціночну діяльність, тому ОСББ «Сонечко 57» не організацією, що може складати кошторис на ремонт квартири.  
Також у кошторисі відсутня дата складання, не зазначена адреса розташування квартири, не вказано частиною якого акта він є, а в Акті-обстеженні аварійного залиття кв. 38 від 31 липня 2020 року відсутні відомості про наявність додатків, що є його складовою частиною. У  вказаних документах наявні розбіжності між площами приміщень квартири, у Акті не описані пошкодження, які вказані та обраховуються в кошторисі приблизно, без конкретних цін на товари та послуги.       
Заперечує наявність підстав для стягнення моральної шкоди.
Відзив на апеляційну скаргу позивачем не подано. 
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи те, що ціна позову 80000 грн не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (на 1 січня 2102 року: 1921 грн х 100 = 210200 грн), тому розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом першої інстанції правильно встановлено та з матеріалів справи вбачається, що двокімнатна квартира АДРЕСА_7 , загальною площею 42,4 кв. м, належить позивачу ОСОБА_1 (а.с. 9).
ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 , розміщеної на другому поверсі.
Управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_8 здійснює ОСББ «Сонечко 57» (а.с. 55-70).
Із складеного комісією ОСББ «Сонечко 57» акту-обстеження про аварійне залиття кв. 38 від 31 липня 2020 року, вбачається, що 25 липня 2020 року о 20 год. у будинку АДРЕСА_8 трапилося залиття гарячою водою квартири № 38 з квартири № 42 через незакритий кран та своєчасно не відремонтовану водопровідну арматуру (а.с. 10-11).
Комісією зазначено, що протягом 2019-2020 років власник квартири № 42 неодноразово заливала квартиру № 38 , її офіційно попереджено про аварійний стан та необхідність заміни шлангу між бачком та стояком холодної води у санвузлі. Рекомендовано виконати ремонтні роботи та вказано про неможливість встановлення винуватця заподіяної шкоди.
Відповідно до складеного комісією ОСББ «Сонечко 57» кошторису ремонту квартири № 38 , АДРЕСА_8 , вартість проведення ремонту становить 60000 грн (а.с. 113-115).
Згідно з актом підприємства «Електронакладка» від 04 серпня 2020 року за результатами зовнішнього огляду та проведення лабораторних випробувань виявлено порушення ізоляції електропроводки і порушення нероз`ємних контактних з`єднань в розподільчих коробках. Це результат аварії в системі водопостачання квартири, розміщеної поверхом вище. Вартість ремонтних робіт з прокладення нового кабелю, демонтаж розподільчих коробок, відновлення ізоляції електропроводки становить 3000 грн (а.с. 20).
ОСОБА_1 зверталася до ОСОБА_2 з письмовою претензією від 02 вересня 2020 року про добровільну компенсацію спричинених залиттям квартири матеріальних витрат у розмірі 60000 грн (а.с. 21). 
26 липня 2020 року комісією у складі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 складено акт обстеження квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_9 , в якому встановлено, що всі елементи системи водопостачання та каналізації, які розташовані на кухні, санвузлі, ванні, знаходяться у справному стані, відсутні сліди протікання, у всіх приміщеннях квартири № 42 та на меблях (інших речах) будь-яких слідів залиття водою не встановлено (а.с. 78).
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , сусід сторін по під`їзду, повідомив, що 25 липня 2020 року близько 20-години вечора, повертаюсь додому побачив залиту водою електрощитову і калюжу води у під`їзді на першому поверсі. Він зателефонував голові ОСББ «Сонечко 57» ОСОБА_7 , потім прийшов сусід з квартири № 39 та надав ключі від електрощитової і вони знеструмили чотири квартири, після чого він пішов додому. Власники квартири № 39 повідомили, що у них сухо, а в тамбурі квартир № № 42 , 43 було мокро, проте двері ніхто не відчинив. Із третього поверху води не було, тому він вважає, що вода текла саме з другого поверху, де знаходяться квартири № № 42 , 43 . Подачу води відключили через 15 хв. При огляді квартири № 38 присутнім не був.
Свідок ОСОБА_8 , сусід позивачки по під`їзду, повідомив, що повертаючись додому біля 20-години 25 липня 2020 року, побачив у під`їзді, як вода стікає по стіні і потрапляє до лічильника. На другому поверсі лічильник був сухий. Вони з ОСОБА_6 викликали голову ОСББ «Сонечко 57» ОСОБА_7 . Встановили, що заливало квартиру № 38 , яка знаходиться біля лічильника в під`їзді з квартири, що знаходиться над нею, тобто, з квартири № 42 . Його квартира № 39 знаходиться біля квартири позивачки № 38 , проте в його квартирі було сухо. В тамбурі між їхніми квартирами вода не текла, у тамбурі на другому поверсі було сухо. Він бачив, що у квартирі № 42 була вода, увечері виносили мокрий килим, там стояла вода, але в квартиру він не заходив. Світло включили через 2 години. В квартирі № 43 , яка знаходиться поруч з квартирою № 42 було сухо. 
Свідок ОСОБА_9 , який є членом правління ОСББ «Сонечко 57» повідомив, що 25 липня 2020 року о 20:30 год. йому зателефонувала голова ОСББ «Сонечко 57» ОСОБА_7 та попросила прийти до другого під`їзду, оскільки другий поверх затопив перший поверх. На місці він побачив, що щитова була вся у воді. На першому та другому поверхах їм ніхто не відчинив, світло було вимкнено. Наступного дня 26 липня 2020 року о 09:00 год. він прийшов туди, приїхала власниця квартири з першого поверху та відчинила двері. В квартирі плавали килими, на кухні потоп, меблі мокрі. На кухні була пляма на стелі, вода на стіні, меблі та килим були мокрі. У коридорі килим також був мокрий. У великій кімнаті була пляма на половині стелі ближче до дверей. У ванну та туалет не заходив. Вода текла з другого поверху.
Свідок ОСОБА_10 , яка є членом правління ОСББ «Сонечко 57», повідомила, що 25 липня 2020 року після 20 години вечора їй зателефонувала голова ОСББ «Сонечко 57» ОСОБА_7 та повідомив про необхідність підійти до під`їзду, де вона побачила, що з другого поверху в районі електрощита зі стелі по стінах текла водопровідна вода. У квартирах № № 38 , 42 вдома нікого не було та двері ніхто не відчинив. Було складено акт на предмет залиття. Наступного дня 26 липня 2020 року близько 09:00 год. вона підійшла до квартири № 38 , там все було залито, килими мокрі, все намочено в кімнаті, санвузлі, кухні та коридорі, шпалери понабухали, вода текла зверху. У великій кімнаті були залиті розподільчі коробки. Упродовж літа були засвідчені факти залиття квартири. У квартирі № 42 вона не була жодного разу. Коли прийшла, то вода вже була перекрита.
Свідок ОСОБА_4 повідомив, що він займається ремонтами квартир та перебуває у дружніх стосунках з чоловіком відповідачки і зранку 26 липня 2020 року на його запрошенням прийшов в квартиру, подивились її, під ванною явних слідів підтікання води виявлено не було. Труби були цілі, в тамбурі води не було. Вчотирьох склали акт. Протягом вересня 2020 року він також підписував акти, які приносила йому ОСОБА_11 разом з фототаблицями. До квартири № 38 вони не спускались.
Свідок ОСОБА_3 повідомив, що разом зі свідком ОСОБА_4 заходив до квартири декілька разів, слідів протікання, затоплення виявлено не було. Було обстежено кухню, ванну, туалет, акти були складені ОСОБА_12 та підписані ними на місці. Лінолеум на кухні був чистий та сухий. Каналізаційні труби в задовільному стані, стояки не течуть, сантехніка чиста.
Частково задовольняючи позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що її вимоги є обґрунтованими, факт залиття квартири позивача саме з розташованої поверхом вище квартири відповідача підтверджується належними і допустимими доказами, що стало причиною переживань та незручностей, тому матеріальна та моральна шкода, заподіяні залиттям квартири, підлягають відшкодуванню відповідачем у порядку ст.ст.  1166, 1167 ЦК України. При цьому, визначаючи розмірі майнової шкоди, заподіяної залиттям, суд взяв до уваги дані кошторису ремонту квартири № 38 та, врахувавши наявність розбіжностей між пошкодженнями, зазначеними в Акті-обстеженні, та вказаними і обрахованими в кошторисі, дійшов висновку про часткове задоволення позову, зменшивши суму майнового відшкодування до 48705 грн.  
Колегія суддів погоджується з такими висновками, виходячи з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 177 ЖК України громадяни зобов`язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об`єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і придомової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під`їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітках та в інших місцях загального користування. 
Відповідно до ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Так, пунктом 7 Правил користування приміщеннями жилих будинків і гуртожитків, затверджених Постановою КМ України № 572 від 08 жовтня 1992 року, зі змінами, внесеними Постановою КМ України № 45 від 24 січня 2006 року, встановлено обов`язок власника та наймача (орендара) квартири дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил; забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання; не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, порушують умови проживання громадян.
Враховуючи, що утримання внутрішніх мереж водопостачання  та водовідведення є обов`язком власників квартир, ухилення від цього обов`язку з наслідками у вигляді шкоди, тягне за собою цивільну відповідальність.
Згідно із  ч. 3 ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.
Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
За ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.
Аналіз положень ст. 11 та ст. 1166 ЦК України дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі.
Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоди та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Таким чином, законодавцем встановлена презумпція вини заподіювача шкоди та саме він повинен довести, що шкоди завдано не з його вини.
Згідно з пунктом 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, який повинен встановлювати причини залиття, зокрема, чи залиття спричинено унаслідок несправності внутрішньо будинкових мереж водопостачання та водовідведення, та з`ясування питання, чи не було це наслідком недбалості осіб, мешканців квартир або інші обставини, що могли спричинити залиття, зазначається хто заподіяв шкоду. Форма вказаного акта встановлена в додатку № 4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій.
За приписами ст.ст. 12, 81, 89 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 
Судом першої інстанції встановлено, що факт залиття належної позивачу квартири АДРЕСА_4 , з розміщеної поверхом вище квартири № 42 , підтверджується актом-обстеження про аварійне залиття кв. 38 від 31 липня 2020 року, складеним комісією у складі мешканців будинку - членів ОСББ «Сонечко 57».
Викладені у вказаному акті обставини залиття квартири АДРЕСА_4 , а також наслідки залиття, узгоджується з показаннями допитаних судом першої інстанції свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_8 - мешканців сусідніх з квартирою № 38 квартир, які у день залиття перебували у під`їзді будинку та підтвердили факт витікання води саме з квартири № 42 , вказали, що інші квартири у під`їзді на першому, другому поверсі та поверхом вище, від залиття не постраждали.
Допитані судом свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , як члени правління ОСББ «Сонечко 57» які були у день залиття у під`їзді, засвідчили залиття першого поверху із квартири на другому поверсі, з метою фіксації факту залиття ними оглядалася квартира № 38 , приміщення якої були залиті водою. 
Заперечуючи проти позову та доводячи відсутність вини у заподіяні шкоди позивачу, відповідач посилалася на порушення порядку складення акта про залиття, а саме: без її участі і лише через п`ять днів після події залиття - 31 липня 2020 року, а не в день залиття - 25 липня 2020 року, без огляду комісією її квартири, та не ознайомлення її із цим актом.
Доводи апеляційної скарги про те, що акт від 31 липня 2020 року є неналежним доказом наявності вини відповідача у залитті належної позивачу квартири, не заслуговують на увагу, оскільки в цьому акті наведені усі необхідні складові: дата та місце складання; члени комісії, що складають акт; місце, де трапилося залиття; подія, що трапилася; наслідки залиття, а також причини залиття.
Тобто наданий позивачем акт за формою та змістом відповідає встановленій формі, не суперечить іншим доказам у справі, а наведені в ньому дані відповідачем не спростовані.
Аргументи апеляційної скарги про недоведеність факту залиття належної позивачу квартири з квартири відповідача є безпідставними, оскільки цей факт зафіксовано у вищевказаному акті.
Із матеріалів справи вбачається, що разом із письмовою претензією від 02 вересня 2020 року про добровільну компенсацію матеріальних витрат спричинених залиттям квартири ОСОБА_1 надсилала ОСОБА_2 і копію акту комісії ОСББ «Сонечко 57» від 31 липня 2020 року (а.с. 21). 
Також безпідставними є доводи апеляційної скарги про недоведеність вини ОСОБА_2 у заподіянні ОСОБА_1 шкоди внаслідок залиття квартири, оскільки у деліктних зобов`язаннях діє презумпція вини, а відповідач не довела свою невинуватість.
Посилання у скарзі на те, що наданий позивачем кошторис ремонту квартири № 38 після залиття гарячою водою 25 липня 2020 року не є належним доказом та не містить об`єктивного розміру завданої шкоди, не заслуговують на увагу, оскільки суд першої інстанції, встановивши наявність розбіжностей між пошкодженнями, зазначеними в акті-обстеженні та пошкодженнями, вказаними і обрахованими в кошторисі, проаналізував ці докази у сукупності та дійшов висновку зменшення заявленої суми майнового відшкодування.
На підтвердження посилань про можливість залиття квартири позивача із квартир № 46 та № 47 , які знаходяться поверхом вище над квартирою відповідача, суду не надано будь-яких доказів.
ОСОБА_2 не спростувала розмір визначеної майнової шкоди, не скористалася правом заявити клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи з метою з`ясування питання щодо причин залиття квартири та розміру заподіяної позивачу майнової шкоди, хоча судом першої інстанції таке право їй роз`яснювалося.
Виходячи з викладено, за відсутності належних та допустимих доказів відсутності вини відповідача у залитті квартири ОСОБА_1 місцевий суд зробив обґрунтований висновок про задоволення позову про відшкодування майнової та моральної шкоди.
За наведених обставин, суд дійшов обгрунтованого висновку про заподіяння ОСОБА_1 моральної шкоди, визначаючи розмір якої, врахував характер і глибину душевних страждань позивача, вимоги розумності та справедливості. 
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).
Отже, доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, не знайшли свого підтвердження в якості підстав скасування оскаржуваного судового рішення під час апеляційного провадження. 
Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідають вимогам матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.
Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись ст. ст. 367 - 369,  п. 1 ч. 1 ст. 374,  ст. ст. 375, 381 - 384, 389  ЦПК України, апеляційний суд   

                                             п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Шпакова Анатолія Олександровича залишити без задоволення.
Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 05 серпня 2021 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :                                                                                    О.Ю. Кононенко

                                                                                                 О.І. Собина

                                                                                                 Т.А. Левченко