П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2021 року
м. Рівне

Справа № 570/725/21
Провадження № 22-ц/4815/1372/21

Головуючий у суді першої інстанції:
суддя Кушнір Н.В.
Ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області 
постановлено повним текстом 09 липня 2021 року 
в м. Рівне Рівненської області 
(Фіксування судового засідання за допомогою 
звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось).

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
головуючий: суддя Хилевич С.В. 
судді: Гордійчук С.О., Шимків С.С.
секретар судового засідання: Пиляй І.С.

учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ;
відповідач1 - ОСОБА_2 ;
відповідач2 - ОСОБА_3 ;

за участі: представника ОСОБА_1 - адвоката Іовчик Оксани Анатоліївни,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_2 на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 09 липня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування вартості безпідставно набутого майна,
в с т а н о в и в:
       У липні 2021 року в суд звернулася представник позивача - адвокат Іовчик О.А. із заявою про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування вартості безпідставно набутого майна.
Мотивуючи вимоги, зазначалося, що позивач здійснив за рахунок власних коштів невід`ємні поліпшення будинковолодіння по АДРЕСА_1 . Відповідно у поданій позовній заяві просить стягнути з відповідачів у рівних частках понесені ним витрати в сумі 4 380 190, 40 грн. Враховуючи ціну позову та відсутність у відповідачів майна або ж коштів, які б змогли покрити витрачені позивачем кошти, вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання судового рішення.
З наведених спонукань просив задовольнити заяву про забезпечення позову, наклавши арешт на земельну ділянку площею 0,104 га, кадастровий номер якої 5624681503:06:028:0001 по АДРЕСА_1 , 1/2 частки якої зареєстрована 17 березня 2021 року за ОСОБА_2 , до набрання рішення у справі законної сили.
Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 09 липня 2021 року заяву про забезпечення позову задоволено.
Вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 0,104 га, кадастровий номер якої 5624681503:06:028:0001 по АДРЕСА_1 , 1/2 частки якої зареєстрована 17 березня 2021 року за ОСОБА_2 .
       На ухвалу суду відповідачем1 подано апеляційну скаргу, де він покликався на її незаконність та необґрунтованість, які полягали в порушенні норм процесуального права.
       На обґрунтування апеляційної скарги зазначалось, що земельна ділянка, на яку накладено арешт не є предметом спору, оскільки в дійсності предметом спору є відшкодування вартості поліпшень житлового будинку по АДРЕСА_1 . Крім того, вказував, що, вживши заходи забезпечення позову, судом порушено його конституційні права, зокрема право на розпорядження належним майном. Також вважає дану ухвалу дискримінаційною, адже майно належить на праві власності йому та ОСОБА_3 в рівних частках, а арешт накладено лише на його частку.
З викладених підстав просив оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову - про відмову у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.
Заслухавши суддю-доповідача, думку осіб, які з`явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи і доводи заявника, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.
Ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції правильно виходив із обґрунтованості та доведеності заявником того, що його права можуть бути порушені у разі невжиття заходів забезпечення позову і невжиття цього заходу може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.
Матеріалами справи з`ясовано, що у позовній заяві ОСОБА_1 просить стягнути з відповідачів у рівних частках понесені ним власні кошти у сумі 4 380 190, 40 грн., за рахунок яких позивач здійснив невід`ємні поліпшення будинковолодіння по АДРЕСА_1 .
Звертаючись до суду першої інстанції із заявою про забезпечення позову, зазначав, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.
Разом з тим ОСОБА_1 стверджував, що у відповідачів відсутнє майно або ж кошти, які б змогли покрити витрачені позивачем кошти на поліпшення будинковолодіння.
Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в т.ч. задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову
Правилами ст. 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є накладення арешту на майно, заборона вчиняти певні дії тощо.
Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
За змістом ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.
Суд першої інстанції, розглядаючи заяву про забезпечення позову, пересвідчився в т.ч. і в існуванні існуючого між сторонами спору, загрози порушення прав позивача у разі невжиття заявленого заходу, з`ясував предмет позову, а також його відповідність виду забезпечення позову, що узгоджується з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову".
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що земельна ділянка, на яку накладено арешт, не є предметом спору, оскільки предметом спору є відшкодування вартості поліпшень житлового будинку по АДРЕСА_1 , то колегією суддів вони визнаються необґрунтованими.
Так, предметом даного спору є витрачені кошти на обладнання, матеріали та роботи з покращення, удосконалення будинковолодіння по АДРЕСА_1 , до якого, в т.ч. входить і земельна ділянка площею 0,104 га, кадастровий номер якої 5624681503:06:028:0001 на яку накладено арешт.
Отже, такі доводи заявника не заслуговують на увагу, позаяк вони є безпідставними як такі, що викладені на власний розсуд.
Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу ОСОБА_2 на висновки Великої Палати Верховного Суду, що містяться у постанові від 16 червня 2020 року у справі № 689/26/17 щодо єдності земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди. 
Що стосується аргументів апеляційної скарги про порушення прав відповідача1, то апеляційний суд відхиляє їх з мотивів недоведеності та вказує, що заходи забезпечення позову застосовуються лише на період розгляду справи з метою охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача.
Зазначений порядок встановлено цивільним процесуальним законом та не визнається таким, що порушує охоронювані законом права та інтереси сторін провадження.
Реальних доказів порушення прав ОСОБА_2 , окрім його голослівних висловлювань, до апеляційної скарги надано не було, а тому підстав вважати про доведеність таких аргументів не видається за можливе.
Отже, твердження апеляційної скарги не спонукають до скасування оскаржуваного рішення, адже були предметом дослідження судом першої інстанції та фактично зводяться до викладення обставин справи із наданням коментарів і тлумаченням норм чинного законодавства на власний розсуд, висвітлення цих обставин у зручний спосіб, який має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду попередньої інстанції.
Вимога заяви про забезпечення позову має безпосередній зв`язок з предметом позову та співмірна з ним, адже позивачем оспорюється іпотечний договір щодо нерухомого майна, на яке й накладено арешт оскаржуваним судовим рішенням.
Забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін.
Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.
Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.
В даному випаду триває реальний спір щодо відшкодування вартості безпідставно набутого майната у випадку незабезпечення позову існує загроза в тому, що під час судового розгляду таке майно може бути відчужено.
Інші аргументи заявника колегія суддів вважає необґрунтованими і такими, що не заслуговують на увагу.
Підставою для залишення оскаржуваної ухвали без змін відповідно до ст. 375 ЦПК України є додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при його ухваленні.
Керуючись ст. 374-375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 , залишити без задоволення, а ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 09 липня 2021 року без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено: 07.12.2021

Головуючий:                                                                        С.В. Хилевич

Судді:                                                                          С.О.Гордійчук 

С.С. Шимків