Справа № 461/6733/21                                         Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р. 
Провадження № 33/811/1478/21                                 Доповідач: Гончарук Л. Я. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       10 листопада 2021 року Львівський апеляційний суд у складі: судді апеляційного суду Гончарук Л.Я., за участі представника Львівської митниці Зирянова О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Покоєвича А.О. на постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 07 вересня 2021 року, 
встановив:
цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України та накладено стягнення у виді конфіскації транспортного засобу - автобуса, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , країна реєстрації Польща,VIN-код – НОМЕР_2 .
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України 454,00 грн. судового збору.
Згідно постанови, 22.07.2021 року о 05:34 год. в пункт пропуску «Краківець» митного поста «Яворів» Львівської митниці, в напрямку «в`їзд з України», прибув автобус марки "VOLVO", державний реєстраційний номер " НОМЕР_3 " країна реєстрації Чехія, VIN-код – НОМЕР_4 , під керуванням громадянина ОСОБА_2 , який прямував з Польщі до України, у якому в якості пасажира прямував гр. України ОСОБА_1 . Під час проведення митного контролю, на підставі аналізу переміщень за даними "Диспетчера зони митного контролю" та "Пасажирського пункту пропуску" та "Журналу пункту пропуску»" АСМО «Інспектор» та спрацювання в АСМО «Інспектор» АСАУР (коди: 401-1, 801-1) «По даній особі наявна інформація про ввезення у попередній періодах інших ТЗ, по яких відсутні відомості щодо подальшого вивезення» встановлено, що гр. України ОСОБА_1 15.01.2021 року через митний пост «Яворів» Львівської митниці ввіз на митну територію України транспортний засіб – автобус державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , країна реєстрації Польща,VIN-код – НОМЕР_2 , в режимі «тимчасове ввезення до 20 днів», комерційного призначення, термін доставки - 04.02.2021 року до митниці на кордоні України. Згідно інформації з АСМО "Інспектор" модуль «Протоколи про порушення митних правил», гр. України ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.481 Митного Кодексу України не притягувався. Таким чином, враховуючи вимоги Митного кодексу України та ЗУ №2612-VIII від 08.11.2018 року щодо змін до Митного кодексу України, гр. України ОСОБА_1 перевищив встановлений статтею 108 Митного кодексу України строк тимчасового ввезення транспортного засобу – автобус державний реєстраційний номер TKI4294G країна реєстрації Польща,VIN-код – НОМЕР_2 , більше ніж на тридцять діб.
ОСОБА_1 перевищив встановлений Митним кодексом України строк тимчасового ввезення на митну територію України транспортного засобу – автобуса, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , країна реєстрації Польща,VIN-код – НОМЕР_2 більше ніж на тридцять діб.
Дії ОСОБА_1 органом митниці кваліфіковані, як порушення митних правил, відповідальність за вчинення яких, передбачена ч.6 ст.481 МК України.
Не погоджуючись з даною постановою адвокат Покоєвич А.О. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить, поновити строк на апеляційне оскарження, оскаржувану постанову скасувати, постановити нове рішення, яким провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України.
       Оскільки, копію постанови Галицького районного суду міста Львова від 07.09.2021 року у справі № 461/6733/21 апелянт отримав 20.09.2021 року, вважає, що строк на подачу апеляційної скарги на дану постанову підлягає поновленню із поважних підстав.
Вважає оскаржувану постанову необ`єктивною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню за наступних підстав. 
Зазначає, що про розгляд даної справи судом ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений, всупереч чинного законодавства України. На адресу його місця реєстрації та проживання не було направлено повістку із зазначенням часу, дати проведення судового засідання та даних судді, який розглядав справу, чим порушено його право на захист. 
Повідомляє, що жодних транспортних засобів ОСОБА_1 не ввозив на територію України, та йому невідомо жодної інформації про вищезазначений транспортний засіб. Він лише подорожував та перетинав кордон України без мети здійснити перевезення транспортних засобів.
Вважає, що на ім`я ОСОБА_1  незаконно зареєстрували ввезення на територію України вищевказаний транспортний засіб.
Для надання правової допомоги ОСОБА_1 він звернувся з адвокатським запитом (копію додає) на адресу Державної митної служби України з проханням надати належним чином засвідчені копії документів, які містяться в базах даних «Диспетчера зони митного контролю», «Пасажирського пункту пропуску», «Журналу пункту пропуску» АСМО «Інспектор» та АСМО «Інспектор» АСАУР, на підставі яких ОСОБА_1 через митний пост «Яворів» Львівської митниці ввіз на територію України: 15.01.2021 року транспортний засіб - автобус, д.н.з. НОМЕР_5 , країна реєстрації Польща, VIN-код - НОМЕР_6 .
У відповіді Державної митної служби України від 06.08.2021 року за № 19-19/19-02- 04/8.19/1061 (копію додає) зазначено, що ОСОБА_1 не надавались копії документів, на підставі яких останнім ввезено на територію України транспортні засоби. 
Зазначене суперечить чинному законодавству України, оскільки, відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Окрім цього, відповідно до ст.335 МК України, під час переміщення товарів, транспортних засобів
комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник залежно від виду транспорту, яким здійснюється перевезення товарів, надають митному органу в паперовій або електронній формі такі документи та відомості:
1) при перевезенні автомобільним транспортом:
а) документи на транспортний засіб, зокрема ті, що містять відомості про його державну реєстрацію (національну належність);
б) транспортні (перевізні) документи (міжнародні товаротранспортні накладні);
в) визначений актами Всесвітнього поштового союзу документ, що супроводжує міжнародні поштові відправлення (за їх наявності);
г) комерційні документи (за наявності) на товари, що перевозяться, які містять відомості, зокрема, про найменування та адресу перевізника, найменування країни відправлення та країни призначення товарів, найменування та адреси відправника (або продавця) та отримувача товарів;
ґ) відомості про кількість вантажних місць та вид упаковки) найменування товарів;
е) вага брутто товарів (у кілограмах) або об`єм товарів (у метрах кубічних), крім великогабаритних вантажів.
У даному випадку, працівниками Львівської митниці не було вчинено жодної дії, окрім складання протоколу, з метою всебічного вивчення даної справи та правильного її вирішення, всупереч вищезазначеним положенням Митного кодексу України. 
Дані, на підставі яких було складено протокол, який є предметом розгляду даної справи, є необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності.
Також, відсутні жодні належні докази, на підставі яких було внесено дані до баз даних «Диспетчера зони митного контролю», «Пасажирського пункту пропуску», «Журналу пункту пропуску» АСМО «Інспектор» та АСМО «Інспектор» АСАУР, на підставі яких ОСОБА_1 через митний пост «Яворів» Львівської митниці ввіз на територію України транспортний засіб. Зазначене прямо суперечить ст. ст. 335, 495 Митного кодексу України.
У зв`язку з даним, в провадженні Галицького районного суду міста Львова знаходиться справа №461/7079/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Львівської митниці про визнання дій протиправними та зобов`язання вилучити записи з баз даних.
Правомірність та обґрунтованість складання вказаного протоколу про порушення митних правил, відповідні дії посадової особи щодо його складання є неправомірними, оскільки протокол складено на підставі незаконних даних, тому підлягають перевірці судом.
Зважаючи на все вищезазначене, належним є закриття даної справи на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, визначеного ч. 6 ст. 481 МК України.
ОСОБА_1 та його захисник Покоєвич А.О. в судове засідання апеляційного суду не з`явились, про причини неявки не повідомили, хоча належним чином повідомлялись про час та місце розгляду справи. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності.
Заслухавши виступ представника Львівської митниці Зирянова О.Ю., який заперечив проти задоволення апеляційної скарги адвоката Покоєвича А.О., дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення.
Згідно ч.1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст.245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 486 МК України передбачено, що завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
Відповідно до вимог ст. 489 МК України - посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, дотримавшись вищезазначених вимог закону, об`єктивно з`ясував та дослідив всі обставини справи і докази у ній.
Суд прийшов до правильного та обґрунтованого висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, що стверджується матеріалами справи, зокрема даними, наведеними у протоколі про порушення митних правил №1354/209000/21 від 22.07.2021 (а.с.1-3), ксерокопією контрольного талону серії TGC номер 489140 від 22.07.2021, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу р.н.з. НОМЕР_7 (а.с.5-6); митною декларацією ОСОБА_1 від 22.07.2021 (а.с.8); витягом з бази даних Диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску (а.с.9); доповідною запискою головного державного інспектора ВМО №4 м/п «Яворів» Львівської митниці Галини Магдяк (а.с.11-12), та іншими матеріалами справи, які знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку між собою, нічим не спростовані, доповнюються та уточнюються іншими доказами.
Дані докази, на думку апеляційного суду, є належними та допустимими, оскільки отримані в порядку, передбаченому законом, та прямо чи непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, а також інших обставин, які мають значення для провадження.
Згідно з ст. 103 МК України тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.
Сттатею 104 МК України передбачено умови поміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення у митний режим тимчасового ввезення, зокрема у пункті 6 цієї статті вказано, що для поміщення товарів у митний режим тимчасового ввезення особа, відповідальна за дотримання митного режиму, повинна: 1) подати митному органу, що здійснює випуск товарів, транспортних засобів комерційного призначення у режимі тимчасового ввезення, документи на такі товари, транспортні засоби, що підтверджують мету їх тимчасового ввезення; 2) у випадках, передбачених законодавством, надати митному органу зобов`язання про реекспорт товарів, транспортних засобів комерційного призначення, які тимчасово ввозяться, у строки, встановлені митним органом; 3) подати митному органу дозвіл відповідного компетентного органу на тимчасове ввезення товарів, якщо отримання такого дозволу передбачено законодавством; 4) сплатити митні платежі відповідно до статті 106 цього Кодексу або забезпечити виконання зобов`язання із сплати митних платежів відповідно до розділу X цього Кодексу.
Нормою ст.108 МК України визначено, що строк тимчасового ввезення транспортних засобів комерційного призначення встановлюється митним органом з урахуванням того, що ці транспортні засоби повинні бути вивезені за межі митної території України після закінчення транспортних операцій, для яких вони були ввезені.
Згідно із ч.3 ст. 108 МК України, строк тимчасового ввезення транспортних засобів комерційного призначення встановлюється митним органом з урахуванням того, що ці транспортні засоби повинні бути вивезені за межі митної території України після закінчення транспортних операцій, для яких вони були ввезені.
Частиною 3 ст. 108 МК України передбачено, що з урахуванням мети ввезення товарів та/або транспортних засобів комерційного призначення, особливостей транспортних операцій та інших обставин попередньо встановлений строк тимчасового ввезення товарів відповідно до частини першої цієї статті та/або транспортних засобів комерційного призначення відповідно до частини другої цієї статті за письмовою заявою власника цих товарів, транспортних засобів комерційного призначення або уповноваженої ним особи може бути продовжений відповідним митним органом.
Згідно з ч.1 ст.460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.
Статтею 465 МК України передбачено, що конфіскація як адміністративне стягнення за порушення митних правил полягає у примусовому вилученні товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, і безоплатній передачі їх у власність держави. При цьому моторні транспортні засоби та несамохідні транспортні засоби, що буксируються ними, розглядаються як самостійні об`єкти конфіскації. Конфіскація товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, застосовується незалежно від того, чи є ці товари, транспортні засоби власністю особи, яка вчинила правопорушення.
Між тим, ОСОБА_1 не надав пояснення причин невиконання зобов`язання про зворотне вивезення транспортного засобу, тобто порушник не підтвердив того факту, що він з приводу не порушення строку доставлення транспортного засобу на митницю звертався в органи доходів і зборів.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що з обставин, передбачених ст.460 Митного кодексу України, з настанням яких діяння, передбачене ст.481 Митного кодексу України, не тягне за собою адміністративної відповідальності під час судового розгляду не встановлено, як і не встановлено дії обставин непереборної сили, які стали причиною пропуску строку тимчасового ввезення на митну територію України транспортного засобу автобуса, комерційного призначення д.н.з. НОМЕР_5 , країна реєстрації Польща, VIN-код - НОМЕР_6 .
Окрім цього, згідно даних Диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску, підтверджується те, що ОСОБА_3 у пункті пропуску UA 209030 15.01.2021 ввіз транспортний засіб р.н.з. НОМЕР_5 , VIN-код - НОМЕР_6 в режимі «тимчасове ввезення до 20 днів» з метою комерційного призначення, згідно дозволу АС №002661. При цьому, подав для перетину кордону всі необхідні документи, однак станом на 04.02.2021 не вивіз такий транспортний засіб за межі митної території України, тобто перевищив встановлений Митним кодексом України строк тимчасового ввезення на митну територію України транспортного засобу, що спростовує доводи апеляційної скарги щодо не ввезення ним жодних транспортних засобів.
Тому, апеляційний суд вважає, що під час розгляду справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.
Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови судді першої інстанції, при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Ураховуючи вищенаведене, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова судді є законною й обґрунтованою, відтак підстав для зміни чи скасування рішення не вбачається.
З врахуванням наведених підстав пропуску строку на апеляційне оскарження постанови, суд вважає за необхідне поновити цей строк.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, - 
постановив:
       Поновити адвокату Покоєвичу Артему Олексійовичу строк на апеляційне оскарження постанови судді Галицького районного суду м.Львова від 07 вересня 2021 року.
Апеляційну скаргу адвоката Покоєвича Артема Олексійовича – залишити без задоволення,  а постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 07 вересня 2021 року, якою  ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.481 КУпАП – без змін. 
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                     Гончарук Л.Я.