УХВАЛА

27 жовтня 2021 року 
м. Київ

справа №  906/797/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Уркевич В. Ю.- головуючий, Чумак Ю. Я., Могил С. К., 
за участю секретаря судового засідання Брінцової А. М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції касаційну скаргу Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Недашківський»
на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.06.2021 (головуючий суддя Павлюк І. Ю., судді Демидюк О. О., Савченко Г. І.) і рішення Господарського суду Житомирської області від 15.04.2021 (суддя Тимошенко О. М.) у справі
за позовом Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Недашківський»
до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Недашки», 2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Недашки Збут ЛТД»,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - ОСОБА_1 
про визнання права власності та витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння,
за участю представників:
позивача - Реуса Д. С. (адвокат),
відповідача-1 - Давиденка В. В. (адвокат),
відповідача-2 - не з`явився,
третьої особи - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст і підстави позовних вимог
1.          Сільськогосподарський виробничий кооператив «Недашківський» (далі - СВК «Недашківський», позивач) звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Недашки» (далі - ТОВ «Недашки», відповідач-1), Товариства з обмеженою відповідальністю «Недашки Збут ЛТД» (далі - ТОВ «Недашки Збут ЛТД», відповідач-2») про:
-          визнання за СВК «Недашківський» права власності на нежитлові приміщення: нежитлове приміщення кузні, яке розташоване за адресою: Житомирська обл.,                  с. Недашки, Малинський р-н, вул. Робітнича, 21; приміщення водонапірної башні, яке розташоване за адресою: Житомирська обл., с. Вишнянка, Малинський р-н,                вул. Піонерська (Квітнева), 36; скважину (об`єкт № 9), яка розташована за адресою: Житомирська обл., с. Недашки, Малинський р-н, вул. Коцюбинського, 13; скважину, яка розташована за адресою: Житомирська обл., с. Вишнянка, Малинський р-н, вул. Піонерська (Квітнева), 1; приміщення телятника (об`єкт                № 1), яке розташоване за адресою: Житомирська обл., с. Недашки, Малинський р-н, вул. Коцюбинського, 13 а; приміщення корівника 4-х рядного (об`єкт № 15), яке розташоване за адресою: Житомирська обл., с. Недашки, Малинський р-н, вул. Коцюбинського, 13 а; нежиле приміщення столової (об`єкт № 2), яке розташоване за адресою: Житомирська обл., с. Недашки, Малинський р-н, вул. Коцюбинського, 13; приміщення автомобільного гаражу (об`єкт № 8), яке розташоване за адресою: Житомирська обл., с. Недашки, Малинський р-н, вул. Коцюбинського, 13; нежиле приміщення погрібу (об`єкт № 14), яке розташоване за адресою: Житомирська обл., с. Недашки, Малинський р-н,                                        вул. Коцюбинського, 13; приміщення АЗС, яке розташоване за адресою: Житомирська обл., с. Недашки, Малинський р-н, вул. Робітнича, 206;
- витребування з незаконного володіння ТОВ «Недашки» на користь СВК «Недашківський» нерухоме майно, зокрема: нежитлове приміщення кузні, яке розташоване за адресою: Житомирська обл., с. Недашки, Малинський р-н,                              вул. Робітнича, 21; приміщення водонапірної башні, яке розташоване за адресою: Житомирська обл., с. Вишнянка, Малинський р-н, вул. Піонерська (Квітнева), 36; скважину (об`єкт № 9), яка розташована за адресою: Житомирська обл.,                   с. Недашки, Малинський р-н, вул. Коцюбинського, 13; скважину, яка розташована за адресою: Житомирська обл., с. Вишнянка, Малинський р-н., вул. Піонерська (Квітнева), 1; приміщення телятника (об`єкт № 1), яке розташоване за адресою: Житомирська обл., с. Недашки, Малинський р-н, вул. Коцюбинського, 13 а; приміщення корівника 4-х рядного (об`єкт № 15), яке розташоване за адресою: Житомирська обл., с. Недашки, Малинський р-н, вул. Коцюбинського, 13 а; нежиле приміщення столової (об`єкт № 2), яке розташоване за адресою: Житомирська обл., с. Недашки, Малинський р-н, вул. Коцюбинського, 13; приміщення автомобільного гаражу (об`єкт № 8), яке розташоване за адресою: Житомирська обл., с. Недашки, Малинський р-н, вул. Коцюбинського, 13; нежиле приміщення погрібу (об`єкт № 14), яке розташоване за адресою: Житомирська обл., с. Недашки, Малинський р-н, вул. Коцюбинського, 13; 
- витребування з незаконного володіння ТОВ «Недашки Збут ЛТД» на користь СВК «Недашківський» нерухоме майно - приміщення АЗС, яке розташоване за адресою: Житомирська обл., с. Недашки, Малинський р-н, вул. Робітнича, 206.
2.          Позовні вимоги обґрунтовані тим, що СВК «Недашківський» набув право власності на вказане майно внаслідок реорганізації Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Гагаріна (далі - КСП ім. Гагаріна) як його правонаступник, однак ТОВ «Недашки» та ТОВ «Недашки Збут ЛТД» безпідставно заволоділи цим майном шляхом підроблення свідоцтв про право власності та подальшої передачі цього майна до статутного капіталу відповідачів. 
3.          Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 21.09.2020 залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів ОСОБА_1 .
Короткий зміст судових рішень судів попередніх інстанцій
4.          Господарський суд Житомирської області рішенням від 15.04.2021 у задоволенні позову відмовив.
5. Північно-західний апеляційний господарський суд постановою від 29.06.2021 рішення Господарського суду Житомирської області від 15.04.2021 залишив без змін.
6.          Судові рішення мотивовано тим, що оскільки СВК «Недашківський» не доведено факту набуття права власності на майно, то позовні вимоги про визнання права власності на майно задоволенню не підлягають.
7. Так як СВК «Недашківський» не доведено його право власності на нерухоме майно суди дійшли висновку, що не мають правового значення для вирішення даного спору обставини набуття права власності на це майно відповідачами, а тому вимоги позивача про витребування майна з незаконного володіння відповідачів також задоволенню не підлягають.
Короткий зміст касаційної скарги та заперечень на неї
8.          У липні 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга СВК «Недашківський» (далі - скаржник), в якій скаржник просить постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.06.2021 і рішення Господарського суду Житомирської області від 15.04.2021 скасувати, справу передати на новий розгляд до Господарського суду Житомирської області для продовження розгляду.
9.          Касаційна скарга обґрунтована тим, що судами попередніх інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, зокрема частини першої статті 1 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», частин першої та другої статті 1 Закону України «Про фермерське господарство», частини першої статті 1 Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію», статті 321, 328, 386, 387, 388 Цивільного кодексу України без урахування висновків Верховного Суду щодо застосування цих норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 19.12.2018 у справі № 906/812/17, судових рішеннях у справі № 283/1466/17. 
10.          Водночас скаржник стверджує, що судами безпідставно застосовано правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2020 у справі № 907/29/19.
11.          Скаржник також зазначає, що суди не взяли до уваги наявність кримінального провадження щодо заволодіння шахрайським шляхом майном СВК «Недашківський», яке перебуває у провадженні Малинського відділу поліції, та не надали оцінки правомірності набуття права власності у незаконний спосіб ОСОБА_2 , ТОВ «Недашки», ТОВ «Недашки Збут ЛТД».
12.          Крім того, 19.10.2021 (згідно з поштовими відмітками на конверті) СВК «Недашківський» подані письмові пояснення (доповнення до касаційної скарги), у яких позивач також просить долучити до матеріалів справи копії документів (лист слідчого СВ ВП № 1 про надання дозволу на використання документів, витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, повідомлення про підозру).
13. Згідно з частиною першою статті 298 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження.
14. Відповідно до частини першої статті 288 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
15. Згідно зі статтею 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
16.          Оскільки письмові пояснення (доповнення до касаційної скарги) подані скаржником з порушенням строку, визначеного частиною першою статті 288 Господарського процесуального кодексу України, обґрунтованих причин пропуску даного строку в поясненнях не наведено, суд залишає їх без розгляду.
17.          Крім того, відповідно до частини другої статті 300 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
18.          У судовому засіданні представник позивача підтримав касаційну скаргу та просив її задовольнити.
19.          У відзиві на касаційну скаргу ТОВ «Недашки» просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а судові рішення без змін, як такі, що ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
20.          При цьому до відзиву на касаційну скаргу відповідачем-1 додано клопотання про закриття касаційного провадження, обґрунтоване неподібністю правовідносин у справі, що розглядається, та у справі № 906/812/17, на неврахування правового висновку Верховного Суду в якій посилається скаржник у касаційній скарзі.
21.          У судовому засіданні представник відповідача-1 заперечив проти касаційної скарги та просив відмовити в її задоволенні.
22.          Відповідач-2 та третя особа правом на подання письмового відзиву на касаційну скаргу, передбаченим статтею 295 Господарського процесуального кодексу України, не скористалися.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
23.          Відповідно до частини першої статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
24.          Підставою касаційного оскарження є пункт 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, згідно з яким підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
25.          При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де схожі предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Такий правовий висновок викладено у пункті 60 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 696/1693/15-ц (провадження № 14-737цс19).
26.          Верховний Суд заслухав суддю-доповідача, пояснення представників позивача, відповідача-1, дослідив наведені у касаційній скарзі доводи та зазначає, що обставини, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, у цьому випадку не підтвердилися з огляду на таке.
27.          У цій справі, судові рішення в якій переглядаються у касаційному порядку, судами вирішено спір про визнання права власності та витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння.
28.          Обґрунтовуючи право власності на нерухоме майно позивач зазначає, що він є правонаступником КСП ім. Гагаріна у власності якого перебувало майно, що перейшло у власність позивача, та яке позивач просить витребувати у відповідачів. 
29.          На підтвердження факту правонаступництва позивач посилається на: рішення загальних зборів КСП ім. Гагаріна, яке оформлено протоколом від 07.03.2000 № 1, статут СВК «Недашківський», перелік основних засобів, які розпайовані по СВК «Недашківський», рішення суду, яким встановлено правонаступництво, акт приймання-передачі землі, дозвільні документи щодо водокористування.
30.          Суди попередніх інстанцій встановили, що згідно з протоколом загальних зборів КСП ім. Гагаріна від 07.03.2000 № 1 було вирішено, зокрема: провести реорганізацію КСП ім. Гагаріна згідно з Указом Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектору економіки», затвердити списки на майнові сертифікати, створити СВК «Недашківський», припинити діяльність КСП ім. Гагаріна. Крім того, передати в СВК «Недашківський» всі майнові та земельні частки реорганізованого КСП.
31.          Відповідно до установчого договору про створення та діяльність СВК «Недашківський», який затверджено установчими зборами 03.07.2000 засновники у кількості 40 осіб вирішили створити цей кооператив.
32. 17.03.2000 здійснено державну реєстрацію юридичної особи - СВК «Недашківський».
33. Пунктом 1.2 статуту СВК «Недашківський» визначено, що членами кооперативу є особи, імена яких перелічені в статуті, а також особи, які прийняті до кооперативу в порядку статті 4 статуту. Статут містить імена семи осіб.
34. Згідно зі статтею 6 статуту майно кооперативу складається з майнових прав членів кооперативу, виготовленої продукції, отриманих доходів, іншого надбаного кооперативом майна. Майно кооперативу створюється шляхом внесення паю членом кооперативу.
35. Загальними зборами СВК «Недашківський» 04.04.2000 прийнято рішення про внесення змін до статуту, доповнено статут пунктом 2.2 такого змісту: кооператив є правонаступником КСП ім. Гагаріна.
36. Відповідно до статті 6 нової редакції статуту СВК «Недашківський» останній є правонаступником основних і оборотних фондів та майнових прав колгоспу, що передалися йому в результаті реорганізації КСП ім. Гагаріна Малинського району Житомирської області згідно з розподільчим балансом колгоспу. Кооператив в процесі своєї діяльності використовує земельні ділянки КСП ім. Гагаріна, відповідно до державного акта на право колективної власності на землю, виданого КСП ім. Гагаріна 26.05.1995. При цьому засновники передають підприємству земельні угіддя на умовах безстрокового платного користування, інші члени кооперативу - на умовах оренди.
37. У рішенні від 23.10.2018 у справі № 283/1466/18 Малинський районний суд Житомирської області дійшов висновку, що СВК «Недашківський» є правонаступником КСП ім. Гагаріна.
38. До такого ж висновку дійшов цей же суд у рішенні від 24.04.2018 у справі                      № 283/1539/17 та Господарський суд Житомирської області у рішенні від 06.11.2019 у справі № 906/136/19.
39. 26.05.2005 на ім`я КСП ім. Гагаріна видано державний акт серії ІІ-ЖТ №000112 на право колективної власності на землю площею 2538 га.
40.          За актом прийомки-передачі землі від 21.03.2000 КСП ім. Гагаріна передано, а новоствореним СВК «Недашківський» прийнято земельні ділянки згідно з вказаним державним актом на землю.
41.          Суди попередніх інстанцій встановили, що у пункті 12.4 установчого договору наведено перелік з 40 засновників СВК «Недашківський».
42.          Згідно з пунктом 10.2 установчого договору з припиненням дії цього договору на підставі пункту 1 статті 10.2 засновники вважатимуться членами кооперативу та матимуть такий самий обсяг прав та обов`язків, як і особи, що набули членства у кооперативі після його державної реєстрації. Усі відносини, що пов`язані з членством у кооперативі, а також відносини діяльності кооперативу в подальшому регулюватимуться статутом кооперативу.
43. З огляду на викладене, члени КСП ім. Гагаріна не стали автоматично членами СВК «Недашківський», засновниками якого було лише 40 осіб.
44. Відповідно до наявного у матеріалах справи протоколу на зборах були присутні 158 чол., однак витяг з протоколу, що знаходить в реєстраційній справі СВК «Недашківський», містить відомості про те, що на зборах присутні уповноважених 153 чол., присутніх 120 чол. Крім того, наданий позивачем протокол написаний від руки, а протокол у реєстраційній справі надрукований, текст вказаних протоколів не співпадає.
45. Суд апеляційної інстанції вказав, що СВК «Недашківський» має код ЄДРПОУ 30878939, а КСП ім. Гагаріна - 02138406.
46. Згідно з листом Головного управління статистики у Житомирській області від 31.05.2021 № 03.5-08/271-21 КСП ім. Гагаріна (код ЄДРПОУ 02138406) ліквідовано 28.04.2001, а відомості про його правонаступників відсутні.
47. Водночас, як зазначив суд апеляційної інстанції, з матеріалів справи вбачається, що позивач посилається на те, що майно перебуває на його балансі, однак жодних доказів на підтвердження вказаного не надав.
48. Так, до позовної заяви було долучено склад і вартість основних засобів і нематеріальних активів КСП ім. Гагаріна с. Недашки, однак такий документ не свідчить про обґрунтованість позовних вимог.
49. Крім того, апеляційний господарський суд зазначив, що державний акт на право колективної власності на землю не посвідчує право приватної власності позивача на землю, оскільки така земля перебуває у спільній власності членів колишнього КСП ім. Гагаріна.
50. Суд апеляційної інстанції також відхилив посилання позивача на преюдиційні обставини, які були встановлені у рішенні Малинського районного суду Житомирської області від 23.10.2018 у справі № 283/1466/17, оскільки висновок суду про наявність правонаступництва є правовою оцінкою, яка не має преюдиційного значення.
51.          Крім того, апеляційний господарський суд зазначив, що вказівка у рішенні загальних зборів від 07.03.2000 про передачу СВК «Недашківський» всіх майнових та земельних часток реорганізованого КСП ім. Гагаріна у власність та розпорядження не має юридичних наслідків для позивача.
52.          При цьому, дозвіл на спеціальне водокористування не є доказом, який підтверджує право власності.
53. Інших доказів, які б підтверджували право власності позивача на майно, яке він просить витребувати, до суду не надано.
54.          Разом з тим у справі № 906/812/17, на неврахування правового висновку Верховного Суду в якій посилається скаржник у касаційній скарзі, фізична особа звернулася до Господарського суду Житомирської області з позовом до СВК «Недашківський» про визнання недійсним рішення загальних зборів СВК «Недашківський», оформленого протоколом від 16.11.2016 № 2/16.
55. Позов мотивовано тим, що рішенням загальних зборів СВК «Недашківський», оформленим протоколом від 16.11.2016 № 2/16, фізичну особу незаконно виключено зі складу засновників відповідача. Про дату, час та місце проведення та порядок денний загальних зборів позивача не було повідомлено, рішення загальних зборів, ухвалені за відсутності кворуму, чим порушено вимоги Закону України «Про кооперацію».
56.          Верховний Суд постановою від 19.12.2018 у справі № 906/812/17 залишив без змін постанову суду апеляційної інстанції про відмову у задоволенні позову.
57. Суд касаційної інстанції погодився з висновком апеляційного господарського суду, що рішенням загальних зборів СВК «Недашківський», оформленим протоколом від 16.11.2016 № 2/16, корпоративні права фізичної особи не порушені, оскільки станом на дату прийняття вказаного рішення ця особа не була членом СВК «Недашківський».
58.          Звідси висновки Верховного Суду у зазначеній скаржником справі                                    № 906/812/17 зроблені у правовідносинах, які не є подібними з тими, що виникли між сторонами у справі, що розглядається, ні за предметом спору, ні за підставами позову, ні за фактичними обставинами справи, ні за матеріально-правовим регулюванням спірних відносин.
59.          Щодо доводів позивача про те, що судами попередніх інстанцій не враховано висновки судів у справі № 283/1466/17 щодо підтвердження того, що СВК «Недашківський» є власником спірного майна, суд касаційної інстанції зазначає таке. 
60. Відповідно до частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. 
61.          28.08.2019 ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у справі № 283/1466/17 касаційну скаргу фізичної особи на рішення Малинського районного суду Житомирської області від 23.10.2018 та постанову Житомирського апеляційного суду від 19.03.2019 повернуто заявнику.
62.          Тобто Верховним Судом не ухвалювалася постанова у справі                                  № 283/1466/17, висновки щодо застосування норм права судом касаційної інстанції не викладалися.
63.          Звідси доводи скаржника щодо неврахування судами попередніх інстанцій висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 19.12.2018 у справі                               № 906/812/17, а також у рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій у справі                       № 283/1466/17, є необґрунтованими.
64.          Інших виключних випадків касаційного оскарження, передбачених частиною другою статті 287 Господарського процесуального кодексу України, СВК «Недашківський» у касаційній скарзі не зазначено.
65.          Відповідно до пункту 5 частини першої статті 296 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.
66.          При цьому колегія суддів суду касаційної інстанції зазначає, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, одним з елементів якого є принцип правової визначеності.
67. Основним елементом принципу правової визначеності є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже, системність і послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів. Суб`єкти (учасники спору) завжди повинні мати можливість орієнтувати свою поведінку таким чином, щоб вона відповідала вимогам норми права на момент вчинення дії.
68.          Відповідно до пункту восьмого частини першої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
69.          Згідно зі статтею 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. 
70.          Аналогічно й частина перша статті 17 Господарського процесуального кодексу України регламентує, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
71.          Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.
72.          У рішенні ЄСПЛ у справі «Ґарсія Манібардо проти Іспанії» («Garcia Manibardo v. Spain» від 15.02.2000, № 38695/97) зазначалося, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них (див. також рішення у справі «Monnel and Morris v. the United Kingdom» від 02.03.1987, №    9562/81, серія A, № 115, с. 22, п. 56, а також рішення у справі «Helmers v. Sweden» від 29.10.1996, серія A, № 212-A, с. 15, п. 31).
73. Отже, із встановленням законодавцем процесуальних фільтрів доступу до касаційного суду право на касаційне оскарження в Україні не є безумовним, що є передбачуваним для учасників судового процесу, виходячи із наведених вище норм Господарського процесуального кодексу України.
74.          За вказаних обставин суд касаційної інстанції дійшов висновку про закриття касаційного провадження, відкритого за касаційною СВК «Недашківський» згідно з пунктом 5 частини першої статті 296 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись статтями 234, 235, 296 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження за касаційною скаргою Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Недашківський» на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.06.2021 і рішення Господарського суду Житомирської області від 15.04.2021 у справі № 906/797/20 закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                                В. Ю. Уркевич
Судді:                                                                                           Ю. Я. Чумак
                                                                                                                                  С. К. Могил