Ухвала
іменем України 
18 жовтня 2021року
м. Київ
справа №344/11136/17
провадження №51-4564ск21
Верховний      Суд    колегією   суддів     Першої   судової      палати      Касаційного  кримінального   суду   у    складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 29 вересня 2021 року про відмову                       у відкритті провадження,  
встановив:
Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 29 вересня 2021 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_4 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 серпня 2021 року, якою відмовлено в задоволенні його клопотання про накладення арешту на майно обвинуваченого ОСОБА_5                       у кримінальному провадженні № 12013090010000442 по обвинуваченню останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1                   ст. 122 КК, оскільки скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку. 
У касаційній скарзі потерпілий ОСОБА_4 просить перевірити законність ухвали суду апеляційної інстанції. 
Перевіривши доводи, наведені у касаційній скарзі та надані до неї судові рішення, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний розгляд справи, а у визначених законом випадках – на касаційне оскарження судового рішення (п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України).
Ухвала Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області                        від 30 серпня 2021 року в силу вимог ст. 424 КПК не є предметом касаційної перевірки, а тому доводи касаційної скарги потерпілого щодо її незаконності Верховним Судом не перевіряються.
Щодо доводів касаційної скарги ОСОБА_4 про істотні, на його думку,  порушення судом апеляційної інстанції вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів зазначає наступне.
Як убачається зі змісту ухвали апеляційного суду, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, цей суд виходив з того, що оскаржуване рішення було постановлено на стадії судового розгляду, а тому в силу ч. 2  ст. 392 КПК, чинної на час прийняття оспорюваного рішення, окремому оскарженню не підлягає.
За правилами вказаної норми ухвали постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. 
Ухвала районного суду про відмову у задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_4 про накладення арешту на майно обвинуваченого ОСОБА_5  не відноситься до передбачених ч. 1 ст. 392 КПК судових рішень, які можуть бути оскаржені  в апеляційному порядку.
За правилами ч. 4 ст. 399 КПК суддя-доповідач апеляційного суду відмовляє                 у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Таким чином, приймаючи рішення про відмову у відкритті провадження за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_4 , суддя апеляційного суду діяв                                   у відповідності до вимог статей 392, 399 КПК, а тому ухвалене ним рішення прийнято з додержанням закону.
Доводи касаційної скарги потерпілого про те, що, відмовивши у перегляді  ухвали районного суду суд апеляційної інстанції залишив поза увагою загальні засади кримінального провадження є безпідставними.
За змістом кримінального процесуального закону загальні засади кримінального провадження спрямовані на забезпечення дотримання прав та законних інтересів учасників і можуть бути застосовані лише у випадках розв`язання правових питань у кримінальному процесі, які прямо не врегульовані цим законом, на відміну від ситуації у цій справі, коли статями 392, 399 КПК чітко встановлено правові обмеження щодо можливості оскарження таких рішень у апеляційному порядку.
Отже, відмова апеляційного суду у відкритті провадження за апеляційною скаргою потерпілого на рішення місцевого суду, окреме оскарження якого на цій стадії процесу законом не передбачене, не може свідчити про порушення цим судом вимог закону. 
Враховуючи наведене, підстав для задоволення касаційної скарги                   потерпілого ОСОБА_4  колегія  суддів  не  вбачає.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення касаційної скарги немає.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428, ст. 441 КПК, Верховний Суд
постановив:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою потерпілого ОСОБА_4 на ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 29 вересня   2021 року про відмову у відкритті провадження відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_1                                ОСОБА_2                             ОСОБА_3