ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2021 р.	Справа № 440/1955/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бегунца А.О.,
Суддів: Рєзнікової С.С. ,  Мельнікової Л.В. ,
за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.
представника позивача Риль В.Є., 
представника відповідача Солоп І.Ю.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 31.03.2021, головуючий суддя І інстанції: О.В. Гіглава, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава,  36039, повний текст складено 05.04.21 року по справі № 440/1955/19
          за позовом            ОСОБА_1  
          до           Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області      третя особа            Акціонерне товариство "УкрСиббанк" 
          про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області, третя особа Акціонерне товариство "УкрСиббанк", в якому просила суд:
- визнати незаконними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 23.04.2019 №0005021305, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, у загальному розмірі 75801,14 грн та №0005031305, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір у загальному розмірі 6360,76 грн.
Позовні вимоги обґрунтовувала посиланням на безпідставність визначення позивачу грошових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб та з військового збору у зв`язку з прощенням (анулюванням) банком боргу за кредитним договором, оскільки контролюючим органом при винесенні спірних податкових повідомлень-рішень не досліджено питання курсової різниці кредитної заборгованості та анульованої суми такої заборгованості, а також складових прощеної суми боргу. Крім цього, позивач посилалася на порушення порядку проведення перевірки. 
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 17.07.2019 у справі №440/1955/19 позов ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Акціонерне товариство "Укрсиббанк" про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень залишено без задоволення. Вказане рішення залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019. 
Постановою Верховного Суду від 16.01.2021 у справі №440/1955/19 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.07.2019 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019 скасовано, адміністративну справу №440/1955/19 направлено на новий розгляд до Полтавського окружного адміністративного суду.
Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 31.03.2021 за результатами розгляду справи  у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з вказаним рішенням, позивачем ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обстмавинам справи, просить рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 31.03.2021 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що до складу загального річного оподаткування доходу позивача за 2016 рік включено всю суму прощеного боргу, в тому числі суми, що відповідно до п. 8 підрозділу 1 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України не вважаються додатковим благом. Відповідно, суми грошовоих зобов`язань позивача з ПДФО та військового збору визначені помилково та істотно завищені. Також вказує, що під час розгляду справи судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини, вказані в постанові Верховного суду від 16.01.2021 та їм не надана належна оцінка.
Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу відповідач зазначає, що у разі якщо кредитором (банком) здійснено анулювання (прощення) основної суми боргу (кредиту), а не суми у розмірі різниці, розрахованої кредитором відповідно до п. 8 підрозділу 1 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України, то з метою оподаткування сума такого анульованого боргу вважається додатковим благом і включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу з урахуванням пп. "д" 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПКУ та оподатковується податком на доходи фізичних осіб і військовим збором.
В судовому засіданні представник позивача просив рішення суду першої інстанції скасувати, з підстав наведених в апеляційній скарзі та прийняти рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити. а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Представник тертьої особи до судового засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений своєчасно.
Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасникв справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши доповідь суді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги. колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що 21.08.2008 між АТ "Укрсиббанк" та ОСОБА_1 укладений договір про надання споживчого кредиту №11386080000, яким банк зобов`язався надати позичальнику кредитні кошти в іноземній валюті, долар США, в сумі 50900,00, що дорівнює еквіваленту 246549,42 грн за курсом НБУ на день укладення договору, а позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти (кредит) та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у даному договорі. При цьому, сторони обумовили, що гривневий еквівалент суми кредиту залишається в договорі лише в разі надання банком кредиту в іноземній валюті .
Згідно з повідомленням про анулювання боргу АТ "Укрсиббанк" від 24.05.2016 №31-1-64/111 станом на 24.05.2016 за ОСОБА_1 обліковується кредитна заборгованість в сумі 69542,28 доларів США, що складає 1747158,82 грн по курсу НБУ станом на 24.05.2016. АТ "Укрсиббанк", як кредитором, з метою виконання вимог пп. "д" пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України, прийнято рішення про анулювання кредитної заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №11386080000 від 21.08.2008, а саме - суми основного боргу (кредиту) 42234,82 грн доларів США, що складає 1061094,61 грн по курсу НБУ станом на 24.05.2016. 
Цим же листом банк повідомив ОСОБА_1 про те, що АТ "Укрсиббанк", як кредитором, прийнято рішення про анулювання заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №11386080000 від 21.08.2008, а саме - суми процентів 19007,46 доларів США, що складає 477537,57 грн по курсу НБУ станом на 24.05.2016, суми штрафних санкцій (пені), які підлягають стягненню на підставі судового рішення, 157437,56 грн. 
Крім того позивача повідомлено, що відповідно до пп. "д" 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України анульована сума заборгованості за основним боргом (кредитом) є доходом ОСОБА_1 , отриманим як додаткове благо, і позивачу необхідно самостійно сплатити податок на доходи фізичних осіб з такого доходу та відобразити його у річній податковій декларації з податку на доходи фізичних осіб, а також сплатити військовий збір відповідно до п. 161 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України.
Наказом Головного управління ДФС у Полтавській області від 18.02.2019 №455 призначено проведення документальної позапланової невиїзної перевірки з питань правильності та повноти нарахування і сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 фізичною особою платником податків ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 ) терміном 5 робочих днів з 19.03.2019.
Копію наказу разом з повідомленням про проведення перевірки направлено позивачу 20.02.2019 та вручено адресату 19.03.2019, що підтверджено підписом позивача на повідомлені про вручення рекомендованого повідомлення.
У період з 19.03.2019 по 25.03.2019 посадовою особою ГУ ДФС у Полтавській області Коробовою О.В. проведена документальна позапланова невиїзна перевірка фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 з питань правильності та повноти нарахування і сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період з 01.01.2016 по 31.12.2016, за результатами якої складено акт від 01.04.2019 №423/16-31-13-05-11/ НОМЕР_1 .
Перевіркою правильності визначення суми податку на доходи фізичних осіб, яка підлягає сплаті платником самостійно встановлено, що платник податку - фізична особа ОСОБА_1 у 2 кварталі 2016 року отримала дохід у вигляді додаткового блага (анулювання (прощення) боргу в сумі 1061094,61 грн від юридичної особи - ПАТ "Укрсиббанк" (код ЄДРПОУ 09807750), за ознакою доходу "126". 
За наслідками перевірки встановлено такі порушення:
- підпункту 163.1 статті 163, підпункту "д" 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 та пункту 8 підрозділу 1 Розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за період, що перевірявся (за звітний 2016 рік) на суму 60640,91 грн;
- підпунктів 1.2, 1.3 пункту 161 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суму грошового зобов`язання по військовому збору за період, що перевірявся (за звітний 2016 рік) на суму 5053,41 грн.
23.04.2019 ГУ ДФС у Полтавській області сформовано податкові повідомлення-рішення:
- №0005021305, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у загальному розмірі 75801,14 грн, з яких за основним платежем - 60640,91 грн та нараховані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 15160,23 грн;
- №0005031305, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем: військовий збір у загальному розмірі 6360,76 грн, з яких за основним платежем - 5053,41 грн та нараховані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 1263,35 грн.
Не погодившись з цими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач оскаржила їх до суду.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 17.07.2019 у справі №440/1955/19, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019, позов ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Акціонерне товариство "Укрсиббанк" про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень - залишено без задоволення. 
Постановою Верховного Суду від 16.01.2021 у справі №440/1955/19 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.07.2019 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019 скасовано, адміністративну справу №440/1955/19 направлено на новий розгляд до Полтавського окружного адміністративного суду. 
Направляючи справу на новий розгляд, Верховний Суд виходив лише з неповного з`ясування судами першої та апеляційної інстанції обставин справи, які мають істотне значення для правильного її вирішення, дійшовши висновку про те, що обрахунок податковим органом об`єкта оподаткування податком на доходи фізичних осіб, з яким погодилися суди попередніх інстанцій, зроблений без з`ясування необхідних складових для такого розрахунку: оподатковуваний дохід, отриманий позивачкою у вигляді додаткового блага, податковим органом  розраховано як добуток суми прощеного основного боргу в доларах США на курс долара США, встановлений НБУ станом на 1 січня 2014 року. Такий порядок обрахунку відповідного об`єкта оподаткування не узгоджується із приписами пункту 8 підрозділу 1 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України.
Так, додаткове благо як об`єкт оподаткування податком на доходи фізичних осіб у розумінні абзацу "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України визначається як різниця між прощеною (анульованою) сумою основного боргу та сумою курсової різниці.
При цьому, сума курсової різниці згідно із приписами пункту 8 підрозділу 1 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України дорівнює різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначеною за офіційним курсом НБУ на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним кусом НБУ станом на 1 січня 2014 року.
Проте, ні податковим органом, ні судами під час розгляду справи не було з`ясовано дату зміни валюти зобов`язання позивачки за кредитом з іноземної валюти у гривню (в матеріалах справи відсутня відповідна угода про реструктуризацію боргу, як і сам кредитний договір) та суму основного боргу позивачки за кредитом на зазначену дату. Не з`ясування вказаних обставин позбавляє можливості розрахунку курсової різниці.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що податкове повідомлення-рішення від 23.04.2019 №0005021305 є таким, що відповідає критеріям правомірності та податковим органом правомірно визначено грошове зобов`язання з військового збору, обчисленого із суми прощеного (анульованого) кредитором основного боргу (кредиту). 
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.
За приписами пункту 163.1 статті 163 Податкового кодексу України (тут і надалі в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) об`єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.
Відповідно до абзацу другого пункту 164.1 статті 164 Податкового кодексу України загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.
За правилами підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу).
Підпунктами 14.1.47, 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 ПК України закріплено, що додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).
Дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: а) процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України; б) доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів; в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів; г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України; ґ) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України; д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов`язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов`язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем митних органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо); е) спадщини, подарунків, виграшів, призів; є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору; ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю.
Аналіз наведених норм законів дає підстави для висновку, що додаткове благо визначається як дохід у разі приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Грошова сума, яка надана в кредит, підлягає поверненню, тому сама по собі ця сума не збільшує дохід платника податку. Водночас, у разі коли відпадуть встановлені законом та/або договором підстави для витребування кредитором у боржника грошової суми, наданої на умовах повернення, у платника податку - боржника виникає приріст фінансових показників за рахунок суми, взятої в борг.
Таким чином, сума кредиту, прощена (анульована) банком, збільшує дохід платника податку і включається в його оподатковуваний дохід. Разом з тим проценти, які нараховані банком за умовами договору за користування кредитом, та підвищені проценти, нараховані у разі прострочення платежу, не є доходами, які призводять до приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Відповідно, у разі прощення (анулювання) процентів, нарахованих за користування кредитом, та підвищених процентів, нарахованих у разі прострочення платежу, відсутні підстави вважати їх додатковим благом платника податку.
З викладеного слідує, що під додатковим благом розуміється основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, і не включає в цю суму боргу (кредиту) проценти, нараховані за користування кредитом, прощені (анульовані) кредитором.
Перелік додаткових благ, які включаються до оподатковуваного доходу, встановлений підпунктом 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України є вичерпним. 
Так, відповідно до підпункту "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються, зокрема, дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом. 
Таким чином, додаткове благо як об`єкт оподаткування податком на доходи фізичних осіб у розумінні абзацу "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України визначається як різниця між прощеною (анульованою) сумою основного боргу та сумою курсової різниці.
Пунктом 8 підрозділу І розділу ХХ "Перехідних положень" Податкового кодексу України передбачено, що не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року.
Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року.
Відтак, сума курсової різниці згідно із приписами пункту 8 підрозділу 1 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України дорівнює різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначеною за офіційним курсом НБУ на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним кусом НБУ станом на 1 січня 2014 року.
Відповідно до листа від 05.03.2021 вих.№16-3-05/203 АТ "Укрсиббанк" зазначає, що між АТ "Укрсиббанк" та ОСОБА_1 угода про зміну валюти зобов`язання за кредитним договором №11386080000 від 21.08.2008 не укладалася, валюта зобов`язання за час дії кредитного договору не змінювалася.  
При цьому, з листа-повідомлення про анулювання боргу АТ "Укрсиббанк" від 24.05.2016 №31-1-64/111 встановлено, що на підставі кредитного договору №11386080000 від 21.08.2008 з фізичною особою ОСОБА_1 станом на 24.05.2016 обліковується кредитна заборгованість у сумі 69542 доларів 28 центів США, що складає 1747158,82 грн по курсу НБУ станом на 24.05.2016.
Банком, який є кредитором за договором №11386080000 від 21.08.2008, на виконання вимог пункту "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ зі змінами та доповненнями прийняте рішення про анулювання кредитної заборгованості ОСОБА_1 , що станом на 24.05.2016 становить 69542 доларів 28 центів США, що складає 1747158,82 грн по курсу НБУ, а саме: 
- суми основного боргу (кредиту) 42234,82 грн доларів США, що складає 1061094,61 грн по курсу НБУ станом на 24.05.2016; 
- суми відсотків 19007,46 доларів США, що складає 477537,57 грн по курсу НБУ станом на 24.05.2016;
- суми штрафних санкцій (пені), які підлягають стягненню на підставі судового рішення, 157437,56 грн.
Наявність у позивача кредитної заборгованості у сумі 69542 доларів 28 центів США, що складає 1747158,82 грн по курсу НБУ станом на 24.05.2016, з яких сума основного боргу (кредиту) 42234,82 грн доларів США, що складає 1061094,61 грн по курсу НБУ станом на 24.05.2016, фактично підтверджується й безпосередньо позивачем.   
Колегія суддів зазначає, що у цій справі контролюючим органом при нарахуванні позивачу спірних сум грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та військового збору враховувалися вимоги пункту 8 підрозділу 1 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України. 
Так, матеріалами справи встановлено, що на дату прийняття кредитором рішення про анулювання кредиторської заборгованості ОСОБА_2 , а саме, суми основного боргу 42234,82 доларів США по курсу НБУ станом на цю дату - 24.05.2016, сума прощеного боргу склала 1061094,61 грн. 
Сума боргу 42234,82 доларів США за офіційним курсом НБУ станом на 01.01.2014 склала 337582,92 грн.
Різниця між сумами 1061094,61 грн та 337582,92 грн склала 723511,69 грн, яка не включена контролюючим органом до складу  оподатковуваного доходу, отриманого ОСОБА_1 у вигляді додаткового блага. 
Сума оподатковуваного доходу отриманого ОСОБА_1 у вигляді додаткового блага, яка включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу становить 337582,92 грн. 
Сума що не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу та не оподатковується як дохід, отриманий у вигляді додаткового блага за результатами перевірки становить 723511,69 грн, тобто 1061094,61 грн, як дохід у вигляді додаткового блага (основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням) та відображена кредитором у податковому розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків) - 337582,92 грн, як сума оподатковуваного доходу вигляді додаткового блага, визначена за офіційним курсом Національного банку України станом на 01.01.2014.
Вказаним спростовуються доводи позивача про те, що саме з суми доходу в розмірі 1061094,61 грн відповідач визначив грошові зобов`язання позивача з податку на доходи з фізичних осіб та з військового збору. 
За викладених обставин, посилання позивача з приводу неврахування контролюючим органом при обчисленні суми спірного податкового зобов`язання курсової різниці, що виникла внаслідок знецінення національної валюти по відношенню до валюти прощеного боргу, колегія суддів вважає безпідставними та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи. 
Законом України від 25.12.2015 №928-VІІІ "Про Державний бюджет України на 2016 рік" мінімальну заробітну плату на 1 січня 2016 року установлено у розмірі 1378,00 грн.
Таким чином, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника  включається основна сума його боргу (кредиту), анульованого (прощеного) за самостійним рішенням кредитора, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності у розмірі, що перевищує у 2016 році - 689,00 грн.
Оподаткування доходу, отриманого платником податку у вигляді додаткового блага, оподатковується за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 Податкового кодексу України. 
Отже, розрахунок суми податкового зобов`язання становить:
337582,92 грн - 689,00 грн (50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року) = 336893,92 грн.
Сума податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб складає 60640,91 грн (18% від 336893,92 грн).
Таким чином, з огляду на встановлення перевіркою фактичного не включення ОСОБА_1 до поданої 26.04.2017 податкової декларації  №1700042898 про майновий стан і доходи за 2016 рік суми доходу у вигляді основної суми анульованого (прощеного) боргу у розмірі 337582,92 грн, контролюючий орган правомірно прийняв рішення про донарахування позивачу грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 60640,91 грн, виходячи зі ставки, визначеної пунктом 167.1 статті 167 Податкового кодексу України. 
Крім того, як визначено пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України, у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що  податкове повідомлення-рішення від 23.04.2019 №0005021305 є таким, що відповідає критеріям правомірності.
Законом України від 28.12.2014 №71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", який набрав чинності 01.01.2015, внесено зміни до пункту 161 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, у відповідності до яких тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.
Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.
Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту. Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу.
Платники збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу.
Аналогічні правові висновки містить постанова Верховного суду від 28.07.2021 по справі №826/12872/17, що враховується судом відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.
Отже. колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено положення нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини та дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процессуального права.
Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.
Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 31.03.2021 по справі № 440/1955/19  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	А.О. Бегунц	
Судді	(підпис)  (підпис) 	С.С. Рєзнікова    Л.В. Мельнікова   	
Повний текст постанови складено  11.10.2021 року