УХВАЛА

24 листопада 2021 року 
Київ
справа №340/727/19
адміністративне провадження № А/9901/40/21  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Тацій Л.В.,
суддів: Мороз Л.Л., Стрелець Т.Г., 
перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2021 року по справі                             № 340/727/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з апеляційної скарги та відомостей Єдиного Державного реєстру судових рішень, ОСОБА_1 звернулась до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просила:
- визнати неправочинними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо відмови у перерахунку та встановленню законного розміру пенсії;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області розрахувати та встановити їй належний розмір її щомісячної пенсії за віком, в сумі не менше, ніж 2984,94 грн.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року в задоволенні адміністративного позову - відмовлено.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24.04.2019 в адміністративній справі - задоволено частково. Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24.04.2019 - скасовано. Позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.10.2017 року неправомірними. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 19.10.2018 року, із застосуванням коефіцієнту стажу в розмірі 0,48038, а також з урахуванням доплат, які були складовими пенсії ОСОБА_1 до 01.10.2017 року та не скасовані нормами пенсійного законодавства. В задоволенні інших вимог відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (код ЄДРПОУ 20632802) на користь ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) судові витрати за подачу позову в сумі 769 грн. та за подачу апеляційної скарги в сумі 1153 грн.
11 травня 2021 року ОСОБА_1 у порядку ст. 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) звернулась до Третього апеляційного адміністративного суду із заявою про встановлення судового контролю і строку подання звіту та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 04 вересня 2019 року у справі              № 340/727/19.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2021 року заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю і строку подання звіту та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 04 вересня 2019 року у справі №340/727/19 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишено без задоволення.
Не погоджуючись із судовим рішенням суду апеляційної інстанції, позивач направив до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2021 року по справі № 340/727/19 та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву про встановлення судового контролю.
Розглядаючи питання про наявність підстав для відкриття провадження за поданою позивачем скаргою, Верховний Суд керується такими мотивами.
За змістом частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений у цій статті.
Згідно з частиною першою статті 23 КАС України апеляційні адміністративні суди переглядають судові рішення місцевих адміністративних судів (місцевих загальних судів як адміністративних судів та окружних адміністративних судів), які знаходяться у межах їхньої територіальної юрисдикції, в апеляційному порядку як суди апеляційної інстанції.
Частиною третьою статті 22 КАС України встановлено, що апеляційним адміністративним судам як судам першої інстанції підсудні справи за позовами про примусове відчуження з мотивів суспільної необхідності земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені. Апеляційним адміністративним судам як судам першої інстанції підсудні справи за позовами про примусове відчуження з мотивів суспільної необхідності земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, а також спори за участю суб`єктів владних повноважень з приводу проведення аналізу ефективності здійснення державно-приватного партнерства та спори, що виникають у зв`язку з проведенням та/або визначенням результатів конкурсу з визначення приватного партнера та концесійного конкурсу.
Відповідно до частини другої статті 23 КАС України у випадках, визначених цим Кодексом, Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку як суд апеляційної інстанції судові рішення апеляційного адміністративного суду.
Водночас частиною другою статті 292 КАС України встановлено, що Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.
Відповідно до відомостей Єдиного Державного реєстру судових рішень та змісту апеляційної скарги ОСОБА_1 оскаржує ухвалу суду апеляційної інстанції, яка прийнята за наслідками розгляду заяви поданої у порядку статей 382, 383 КАС України про встановлення судового контролю і строку подання звіту та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 04 вересня 2019 року у справі № 340/727/19.
З огляду на наведене вбачається, що скаржник звернувся до Верховного суду з апеляційною скаргою на судове рішення, яке прийняте Третім апеляційним адміністративним судом не як судом першої інстанції, а як судом апеляційної інстанції за наслідком розгляду заяви, яка стосується процесуального питання, пов`язаного з виконанням судового рішення в адміністративній справі, що виключає можливість його перегляду Верховним Судом як судом апеляційної інстанції.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2021 року по справі                             № 340/727/19 слід відмовити.
Керуючись статтями  5, 22, 23, 292, 294, 299 КАС України,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2021 року по справі № 340/727/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Копію ухвали разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала апеляційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                Т. Г. Стрелець
Судді                                                                                                     Л. Л. Мороз  
                                                                                                    Л. В. Тацій