Ухвала
 
22 листопада 2021 року
м. Київ
 
справа № 522/24415/17
 
провадження № 61-14057св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М., 
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, за касаційними скаргами представника ОСОБА_1 - адвоката Лупу Сергія Сергійовича, представника ОСОБА_2 - адвоката Проходи Юлії Леонідівни на постанову Одеського апеляційного суду від 21 липня 2021 року, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 01 липня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовлено.
 
Постановою Одеського апеляційного суду від 21 липня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
 
Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01 липня 2020 року скасовано. Ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково.
 
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 борг у розмірі 20 000,00 доларів США, три відсотки річних у розмірі 1 800,00 доларів США, пеню (штраф) за прострочення виконання зобов`язання у розмірі 54 440,00 грн.
 
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
 
У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Лупу С. С., посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить змінити постанову апеляційного суду в частині стягнутої пені за прострочення виконання зобов`язання.
 
У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 - адвокат Прохода Ю. Л., посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
 
Підставою касаційного оскарження представник ОСОБА_1 - адвокат Лупу С. С. зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 31 травня 2021 року у справі № 215/3707/15-ц, провадження № 61-6823св20, від 21 квітня 2021 року у справі № 760/4105/14-ц, провадження № 61?3976св19 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Підставою касаційного оскарження представник ОСОБА_2 - адвокат Прохода Ю. Л. зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 08 липня 2019 року у справі № 524/4946/16-ц, провадження № 61?20376св18, від 08 жовтня 2020 року у справі № 194/1126/18, провадження № 61-6634св20, від 11 червня 2021 року у справі № 753/11670/17, провадження № 61-21701св19, від 04 березня 2020 року у справі № 632/2209/16, провадження № 61-41934св18, від 22 серпня 2019 року у справі № 369/3340/16-ц, провадження № 61?7418св18, у постановах Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1967цс15, від 18 січня 2017 року у справі № 6?2789цс16 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
 
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
 
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.  
 
Ураховуючи, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.  
 
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованостіпризначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                               Н. Ю. Сакара
                                                                                                                   О. В. Білоконь
                                                                                                                   О. М. Осіян