КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Апеляційне провадження                                                             Доповідач- Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/14762/2021                                          
 
                                                          П О С Т А Н О В А
 
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
          м. Київ                                                                                          Справа № 760/13469/20
 
11 листопада 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів  Судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого судді  - Ратнікової В.М.
суддів                      - Пікуль А.А.    
                                - Левенця Б.Б.
при секретарі           - Верес Ю.М.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника стягувача ОСОБА_1 адвоката Іваненко Марії Володимирівни на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 29 червня 2021 року, постановлену під головуванням судді Усатової І.А., у цивільній справі за скаргою ОСОБА_2 на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бердара Миколи Миколайовича,-
 
                                                 в с т а н о в и в:
 
17 червня 2020 року ОСОБА_2  звернулась до Солом`янського районного суду м. Києва зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бердара Миколи Миколайовича.
В обґрунтування вимог скарги зазначала, що 27 жовтня 2014 року, близько 10 години 20 хвилин, в м. Києві на перехресті бульвару Чоколівський та вулиці Уманська  ОСОБА_3 , рухаючись автомобілем марки «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1 , при поданні сигналу світлофором, що забороняє рух, не зупинився перед розміткою 1.12, виїхав на перехрестя та здійснив зіткнення з автомобілем марки «Тойота», д.н.з. НОМЕР_2 під її керуванням, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 8.7.3 (е). 8.10 Правил дорожнього руху.
Зазначає, що постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 25 грудня 2014 року, яка була залишена без змін постановою Апеляційного суду м. Києва від 03 лютого 2015 року ОСОБА_1 визнано винним за статтею 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень в дохід держави.
Вказує на те, що рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 03 лютого 2016 року її позов було задоволено частково, стягнуто з  ОСОБА_1  на її користь 152 184 гривень 66 копійок майнової шкоди, 1500 гривень на відшкодування моральної шкоди, 960 гривень витрат ні магнітно-резонансну томографію, 1500 гривень витрат на проведення звіту про визначення вартості матеріального збитку автомобіля та 1790 гривень 05 копійок судового збору. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 12 квітня 2016 року рішення Солом`янського районного суду м. Києві від 3 лютого 2016 року в частині відшкодування моральної шкоди змінено, збільшено розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на її користь з 1500 гривень до 5000 гривень. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Зазначає, що 10 травня 2016 року, старшим державним виконавцем Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Черкасовим Є.В. відкрито виконавче провадження № 51039877 про стягнення з ОСОБА_4 на її користь загального боргу у відшкодування шкоди в сумі 161 434 гривень 71 копійок.
21 червня 2018 року державним виконавцем Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві виконавче провадження № 51039877 закрито у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду про стягнення з ОСОБА_4 на її користь коштів в сумі 161 434 гривень 71 копійок.
04 червня 2018 року Солом`янським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист № 760/5062/15-ц, яким її було зобов`язано після сплати ОСОБА_5 коштів на відшкодування майнової шкоди передати ОСОБА_6 пошкоджений автомобіль марки «Toyota Yaris», 2006 року випуску, ідентифікаційний номер (VIN)  НОМЕР_3 .
06 червня 2018 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Бердар М.M. було відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа №760/5062/15-ц.
21 червня 2018 року приватним виконавцем Бердар М.М. була винесена постанова про накладання на неї штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення суду, що зобов`язує боржника виконати певну дію.
09 липня 2018 року приватним виконавцем Бердар М.М. була винесена постанова про накладання на неї штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, за повторне невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення суду, що зобов`язує боржника виконати певну дію.
10 липня 2018 року приватним виконавцем Бердар М.М. було направлено повідомлення до Шевченківського управління поліції міста Києва про вчинення нею кримінального правопорушення за ознаками частини 1 статті 382 КК України.
21 квітня 2019 року державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої  служби міста Києва Головного територіального управління юстиції Ковальчуком Д.О. була винесена постанова про звернення стягнення на її заробітну плату.
Посилається  на те, що приватний виконавець Бердар М.М., відкриваючи 06 червня 2018 року виконавче провадження, не перевірив належним чином фактичного виконання рішення Солом`янського районного суду м.Києва від 03 лютого 2016 року, зловживаючи своїм службовим становищем, 06 червня 2018 року відкрив виконавче провадження №56547909 задовго до фактичного закриття виконавчого провадження № 51039877.
Зазначає, що у період з 06 червня 2018 року по 18 вересня 2018 року жодних постанов державних чи приватних виконавців про відкриття або закриття виконавчих проваджень вона не отримувала, у тому числі, не отримувала  постанов приватного виконавця Бердара М.М. про відкриття виконавчого провадження та двох постанов про накладання на неї штрафу за невиконання рішення суду без поважних причин.
Вказує на те, що вона отримала копію постанови про відкриття виконавчого провадження № 56547909 лише 18 вересня 2018 року в офісі приватного виконавця Бердара М.М. Про існування двох постанов про накладання штрафу за невиконання рішення суду без поважних причин вона нічого не знала.
З огляду на вище викладене, просила суд скасувати постанову приватного виконавця Бендара М.М. від 21 червня 2018 року про накладення штрафу за невиконання рішеня суду без поважних причин, скасувати постанову приватного виконавця Бердара М.М. від 09 липня 2018 року про повторне накладення штрафу за невиконання рішення суду без поважних причин.Зобов`язати  приватного виконавця Бердара М.М. відізвати повідомлення  до Шевченківського управління  поліції м.Києва  про вчинення ОСОБА_2   кримінального правопорушення за ознаками  статті  382 КК України.
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 29 червня 2021 року скаргу задоволено.
Визнано неправомірною та зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бердара Миколу Миколайовича скасувати постанову від 21 червня 2018 року у виконавчому провадженні № 56547909 про накладення штрафу на ОСОБА_2            за невиконання рішення суду без поважних причин.
Визнано неправомірною та зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бердара Миколу Миколайовича скасувати постанову від 09 липня 2018 року   у виконавчому провадженні № 56547909 про накладення штрафу на ОСОБА_2           за невиконання рішення суду без поважних причин.
Зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бердара Миколу Миколайовича відізвати повідомлення до Шевченківського УП ГУ НП в місті Києві про вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення за ознаками статті 382 КК України.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 31 липня 2021 року представник стягувача ОСОБА_1 адвокат Іваненко Марія Володимирівна подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 29 червня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії приватного виконавця виконавчого округу Бердара Миколи Миколайовича в повному обсязі.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. 
Зазначає, що судом першої інстанції без зазначення будь-яких поважних мотивів було поновлено  ОСОБА_2 строк на подання скарги на дії приватного виконавця.
Вказує на те, що під час розгляду скарги його процесуальні права були порушені, оскільки він двічі до судупершої інстанціїподавав заяви про проведення судового засідання в режимі відео конференції від 30.03.2021, від 26.06.2021 з метою запобігання поширенню COVID-19, але заяви залишились без розгляду, без надання будь-якої відповіді своєчасно, у зв`язку з чим він не мав можливості прийняти участь у судовому засіданні, чим порушені його процесуальні права.
Зазначає, що у вересні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду зі скаргою, в якій просила визнати неправомірними дії приватного виконавця Бердара М.М. відносно виконання виконавчого листа № 760/5062/15-ц, визнати неправомірною та скасувати постанову про відкриття примусового виконавчого провадження ВП 56547909 від 06.06.2018, цивільна справа № 760/24286/18. Відмовляючи у задоволеннівказаної  скарги, суд виходив з того, що строк пред`явлення до виконання виконавчого листа Солом`янського районного суду м. Києва не закінчився станом на день винесення оскаржуваної постанови, а тому дії приватного виконавця відповідають закону.
Вказує на те, що приватним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 56547909 на підставі рішення суду, яке набрало законної сили 12.04.2016 року. На час набрання рішенням законної сили діяв Закон України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999, в редакції Закону № 901-VIII від 23.12.2015 року. Проте, ОСОБА_2 тривалий час ухиляється від виконання рішення суду, тому приватним виконавцем Бердаром М.М. було правомірно накладено штрафні санкції за невиконання рішення суду та направлено повідомлення до поліції щодо притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_2 за ст.382 КК України.
Звертає увагу, що суд першої інстанції розглядав справу в порядку цивільного судочинства, проте наявність постанов державного виконавця про накладення штрафу на боржника, з якими останній не згоден, може бути оскаржена ним до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом, а не шляхом подання скарги на дії виконавця в порядку цивільного судочинства.
01 листопада 2021 року представник скаржника ОСОБА_2 адвокат Нагорний Олександр Віталійович направив до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 в якому зазначив, що апеляційна скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню. 
Посилається на те, що апелянт не наводить жодного аргументу на користь правомірності винесення приватним виконавцем постанов про накладення штрафів. Доводи апелянта про те, що оскаржувані постанови приватного виконавця були прийняті відповідно до закону та в межах повноважень, визначених законом, нічим не підтверджені, а тільки констатуються апелянтом без наведення реальних доказів такої правомірності. 
Вказує на те, що приватний виконавець Бердар М.М. повинен був не лише направити боржнику копію постанови про відкриття виконавчого провадження, але й встановити факт отримання боржником копії цієї постанови, якою встановлено строк для добровільного виконання рішення суду. Проте він цього не зробив, а тому суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про задоволення скарги. Просив суд в задоволені апеляційної скарги відмовити, а ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 29.06.2021 року залишити без змін.
03 листопада 2021 року представник  скаржника ОСОБА_1 адвокат Іваненко Марія Володимирівна подала до Київського апеляційного суду відповідь на відзив на апеляційну скаргу в якій зазначала, що обставини, які вказані ОСОБА_2 у цій скарзі існували при поданні попередньої скарги на дії  виконавця, тобто, ОСОБА_2 була обізнана та ознайомлена з матеріалами справи та матеріалами виконавчого провадження, копії яких були у справі.
Звертає увагу, що представник скаржника із зазначеними фактами погоджується, оскільки у відзиві ці факти не спростовує.
Зазначає, що ОСОБА_2 звернулась до суду зі скаргою за правилами ст. 447 ЦПК України та просить скасувати постанови в межах виконавчого провадження в частині накладення на неї штрафів за невиконання рішення суду. Тобто, на думку апелянта, ОСОБА_2 у цій справі оскаржує дії приватного виконавця щодо виконання не судового рішення, а документа, виданого приватним виконавцем про накладення штрафу. У відзиві скаржник доказів зворотного не надав. 
В судовому засіданні представник стягувача ОСОБА_1 адвокат Іваненко Марія Володимирівна повністю підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.
Представник ОСОБА_2 адвокат Нагорний  Олександр Віталійович  проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив  ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. 
Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Бердар Микола Миколайович підтримав доводи  апеляційної скарги та просив її задовольнити.
Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення учасників справи,   вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 03 лютого 2016 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів, відшкодування моральної шкоди задоволено частково. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь  ОСОБА_2 152 184 грн. 66 коп. майнової шкоди, 1 500,00 гривень на відшкодування моральної шкоди, 960,00 гривень витрат на магнітно-резонансну томографію, 1 500,00 гривень витрат на проведення звіту про визначення вартості матеріального збитку автомобіля та 1790 гривень 05 копійок судового збору.
У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
Зобов`язано ОСОБА_2 , після сплати ОСОБА_1 коштів на відшкодування майнової шкоди, передати ОСОБА_1 пошкоджений автомобіль марки «Toyota Yaris», 2006 року випуску, ідентифікаційний номер (VIN)  НОМЕР_3 . (а.с. 4-5)
Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 12 квітня 2016 року рішення Солом`янського районного суду м. Києві від 3 лютого 2016 року в частині відшкодування моральної шкоди змінено, збільшено розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на її користь з 1500 гривень до 5000 гривень. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
05 травня 2016 року Апеляційним судом м. Києва було видано виконавчий лист № 760/5062/15-ц, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 152 184 гривні 66 копійок майнової шкоди,5000,00 гривень на відшкодування моральної шкоди, 960,00 гривень витрат на магнітно-резонансну томографію, 1 500,00 гривень витрат на проведення звіту про визначення вартості матеріального збитку автомобіля та 1790 гривень 05 копійок судового збору. (а.с. 6)
23 травня 2018 року старшим державним виконавцем Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Черкасовим Євгеном Володимировичем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку  з повним фактичним виконання  рішення про стягнення  з ОСОБА_1 на користь  ОСОБА_2   боргу в сумі  161434,71 грн. (а.с. 57)
04 червня 2018 року Солом`янським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист № 760/5062/15-ц на виконання рішення  суду в частині зобов`язання ОСОБА_2 після сплати ОСОБА_1 коштів на відшкодування майнової шкоди передати ОСОБА_1 пошкоджений автомобіль марки «Toyota Yaris», 2006 року випуску, ідентифікаційний номер (VIN)  НОМЕР_3 . (а.с. 53)
06 червня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Бердара М.М. з заявою про відкриття виконавчого провадження та прийняття виконавчого документа до примусового виконання. (а.с. 55-56) 
06 червня 2018 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Бердар Миколою Миколайовичем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 760/5062/15-ц, виданого 04 червня 2018 року, яким зобов`язано ОСОБА_2 після сплати ОСОБА_1 коштів на відшкодування майнової шкоди передати ОСОБА_1 пошкоджений автомобіль марки «Toyota Yaris», 2006 року випуску, ідентифікаційний номер (VIN)  НОМЕР_3 . (а.с. 8)
20 червня 2018 року та 06 липня 2018 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Бердар М.М. складено акти приватного виконавця з яких вбачається, що  з метою перевірки виконання   боржником виконавчого листа № 760/5062/15-ц приватним виконавцем було здійснено вихід  за адресою проживання боржника: АДРЕСА_1 та встановлено, що боржником рішення суду не виконано. Транспортний засіб за адресою проживання боржника вказаною у виконавчому документі відсутній. (а.с. 65,68)
21 червня 2018 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Бердар Миколою Миколайовичем на підставі виконавчого листа № 760/5062/15-ц, виданого Солом`янським районним судом м. Києва 04 червня 2018 року, за невиконання  без поважних причин  у встановлений  виконавцем строк рішення суду, що зобов`язує  боржника виконати певні дії, було винесено постанову про накладення штрафу на ОСОБА_2 в розмірі 1 700,00 грн. на користь держави. (а.с. 22,66)
09 липня 2018 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Бердар Миколою Миколайовичем на підставі виконавчого листа № 760/5062/15-ц, виданого Солом`янським районним судом м. Києва 04 червня 2018 року, за повторне невиконання  без поважних причин  у встановлений  виконавцем строк рішення суду, що зобов`язує  боржника виконати певні дії, було винесено постанову про накладення штрафу на ОСОБА_2 в розмірі 3 400,00 грн. на користь держави.
10 липня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Бердар М.М. було направлено до Шевченківського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві  повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, в якому просив вирішити питання про притягнення ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності за ознакою злочину, передбаченого ст. 382 КК України, тобто невиконання судового рішення. (а.с. 71-73)
06 вересня 2018 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Бердар Миколою Миколайовичем на поштову адресу ОСОБА_2 було направлено виклик приватного виконавця, яким зобов`язано ОСОБА_2 з`явитись до виконавця 14 вересня 2018 року о 11 год. 00 хв.(а.с.75-76)
18 вересня 2018 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Бердар Миколою Миколайовичем на поштову адресу ОСОБА_2 було направлено виклик приватного виконавця, яким зобов`язано ОСОБА_2 з`явитись до виконавця 19 вересня 2018 року о 11 год. 00 хв. (а.с. 9)
01 жовтня 2018 року ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку на адресу приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Бердар М.М. було направлено заяву про призупинення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП 56547909. (а.с. 92)
27 березня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Бердар Миколою Миколайовичем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 760/5062/15-ц, виданого 04 червня 2018 року. (а.с. 10)
21 квітня 2019 року Державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київа Головного територіального управління юстиції у м. Києві Ковальчуком Дмитром Олександровичем на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Бердара Миколи Миколайовича № 56547909  було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.(а.с. 11)
10 березня 2020 року старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шереметом Олександром Вікторовичем на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Бердара Миколи Миколайовича № 56547909, виданої 09.07.2018 року  про накладення  штрафу на користь держави у розмірі 3 400,00 грн. за повторне невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії,   було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. (а.с. 12)
17 червня 2020 року ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку на адресу приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Бердар М.М. було направлено заяву про призупинення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП 58746724 за постановою приватного виконавця Бердар М.М. про накладення штрафу в цивільній справі № 760/5062/15ц (а.с. 13)
21 серпня 2020 року ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку на адресу приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Бердар М.М. було направлено заяву про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження ВП 56547909 та надання копій постанов про накладення штрафів приватним виконавцем. (а.с. 21)
Задовольняючи скаргу ОСОБА_2 на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бердара Миколи Миколайовича, суд першої інстанції виходив з того, що у матеріалах виконавчого провадження № 56547909 відсутні докази повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження та надання йому строку 10 днів для добровільного виконання рішення Солом`янського районного суду міста Києва, а  дії приватного виконавця  щодо винесення  постанов про накладення штрафу на ОСОБА_2 за невиконання рішення суду без поважних причин, а також щодо звернення до Шевченківського УП ГУ НП в місті Києві про вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення за ознаками статті 382 КК України є неправомірними.
З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може погодитись, з огляду на наступне.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження»  виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до частини другої статті 63 Закону України  «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
За змістом пункту 5 частини першої статті 3 Закону України  «Про виконавче провадження»  постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, накладення штрафу, про стягнення основної винагороди є виконавчими документами.
Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.
За вимогами частини першої статті 18 Закону України в «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.
Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.
Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто, передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.
Частиною другою статті 74 Закону № 1404-VIII передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.
За таких обставин, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.
До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.
До таких висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах від 06 червня 2018 року у справах № 921/16/14-г/15 (провадження № 12-93гс18) та № 127/9870/16-ц (провадження № 14-166цс18), від 28 листопада 2018 року у справі № 2-01575/11 (провадження № 14-425цс18), від 13 березня 2019 року у справі  № 545/2246/15-ц (провадження № 14-639цс18), від 03 та 10 квітня 2019 року у справах № 370/1288/15 (провадження № 14-612цс18) та № 766/740/17-ц (провадження № 14-664цс18), від 29 травня 2019 року у справі №758/8095/15-ц (провадження №14-134цс19).
Згідно з частиною першою статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
ОСОБА_2 оскаржує дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бердара Миколи Миколайовича щодо прийнятих у виконавчому провадженні  постанов про накладення штрафів на загальну суму 5 100,00 грн.
Таким чином, боржником оскаржуються  постанови, які були накладені приватним виконавцем, а не судом.
З огляду на вище викладене, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції розглядав справу в порядку цивільного судочинства, проте наявність постанов державного виконавця про накладення штрафу на боржника, з якими останній не згоден, може бути оскаржена ним до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом, а не шляхом подання скарги на дії виконавця в порядку цивільного судочинства.
Стосовно вимог скарги ОСОБА_2 в частині зобов`язання приватного виконавця Бендара М.М. відізвати повідомлення, яке було направлено до Шевченківського управління поліції у м. Києві про вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення за ознаками ст. 382 КК України , суд апеляційної інстанції зазначає, що направлення приватним виконавцем Бердарем М.М. повідомлення до Шевченківського управління поліції у м. Києві є наслідком вчинення виконавцем попередньої дії щодо винесення постанов про накладення штрафів, а тому підлягає розгляду в одному провадженні з ними.
Відповідно до ст. 377 ЦПК України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково із закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.
 Згідно вимог  п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України,  суд своєю ухвалою  закриває провадження у справі, якщо  справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника стягувача ОСОБА_1 адвоката Іваненко Марії Володимирівни підлягає частковому задоволенню, ухвала Солом`янського районного суду м. Києва від 29 червня 2021 року підлягає скасуванню, а провадження у даній  справі- закриттю.
Керуючись ст. 255, 367, 368, 374, 377, 381-384 ЦПК України,  суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника стягувача ОСОБА_1 адвоката Іваненко Марії Володимирівни задовольнити частково.
Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 29 червня 2021 рокускасувати.
Провадження у цивільній справі за скаргою ОСОБА_2 на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бердара Миколи Миколайовича - закрити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.
        
Повний текст постанови складено  12 листопада  2021 року.          

Головуючий:                                          Судді: