П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

03 листопада 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/7020/21	
Головуючий в 1 інстанції: Вовченко О.А.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді – доповідача	Кравця О.О.	
судді –	Зуєвої Л.Є.	
судді – 	Коваля М.П. 	
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОДОР» та Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 червня 2021 року по справі № 420/7020/21, прийнятого у відкритому судовому засіданні у складі судді Вовченко О.А., за адміністративним позовом Головного управління ДПС в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОДОР» про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ І РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ:

27 квітня 2021 року ГУ ДПС в Одеській області звернулось до суду з позовом до ТОВ «АВТОДОР», в якому просило стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОДОР» (код ЄДРПОУ 13888197), а саме з усіх відкритих рахунків в банках, обслуговуючих підприємство суму заборгованості з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 5191615 грн. 50 коп. на бюджетний рахунок UА738999980313040029000015750, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код 37607526, отримувач коштів ГУК в Од.обл./м.Чорноморськ/14060100.  
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29 червня 2021 року адміністративний позов був задоволений частково: стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОДОР» (код ЄДРПОУ 13888197), а саме з усіх відкритих рахунків в банках, обслуговуючих підприємство суму заборгованості з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 4671297,00 грн. на бюджетний рахунок UА738999980313040029000015750, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код 37607526, отримувач коштів ГУК в Од.обл./м.Чорноморськ/14060100, у  задоволенні решти позовних вимог – відмовлено.

II.          КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ , УЗАГАЛЬНЕНІ  ДОВОДИ АПЕЛЯНТА ТА ІНШИХ УЧАСНИКІВ АПЕЛЯЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ:

Не погоджуючись з рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29 червня 2021 року, ТОВ «АВТОДОР» подало апеляційну скаргу,  в якій вважає, що судом 1-ї інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права та просив його скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. 
Вимоги апеляційної скарги апелянт, обґрунтовує тим, що позивач приймав участь у розгляді справи 11.11.2020р. Таким чином, у Позивача виникло право звернення до суду з 11.11.2020р. Згідно ухвали про відкриття провадження у справі № 420/70250/21 від 30.04.2021р., позивач - ГУ ДПС в Одеській області звернувся до суду 27.04.2021 - тобто через майже 6 місяців.
Апелянт також вказує на те, що ТОВ «АВТОДОР» подав до Верховного суду касаційну скаргу на Постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду у справі № 420/3507/20 від 11.11.2020 року.
Частково не погоджуючись з рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29 червня 2021 року, ГУ ДПС в Одеській області подало апеляційну скаргу,  в якій вважає, що судом 1-ї інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права та просив його скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позову у повному обсязі.
Вимоги апеляційної скарги апелянт, обґрунтовує тим, що відповідно до довідки-розрахунку заборгованості до бюджету, розрахунку податкового боргу та інтегрованої картки платника (ІКП), податковий борг перед державною ТОВ «АВТОДОР» становить 5     191 615,50 грн. Заборгованість по податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) виникла в результаті проведення документальної позапланової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість з контрагентами -постачальниками ПП «НАФТАДОРБУД» за квітень, серпень 2019 року та ТОВ «БУДІВЕЛЬНА ФІРМА ПАРИТЕТБУДІНВЕСТ» за серпень 2019 року, в результаті якої складено акт за №188/15-32-05-09/13888197 від 06.03.2020 року та винесено податкове повідомлення-рішення за №0009610509 від 03.04.2020 року на загальну суму 4     671 297,00 грн. (3     114 198,00 грн. - основний платіж; 1     557 099,00 грн. ш/с). Також, платнику податків була нарахована пеня на загальну суму – 520 318,50 грн., відповідно до ст.129 Податкового кодексу України та ч.4 гл.2 розділу III «Про затвердження Порядку ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 12.01.2021 №5.
Апелянт вказує на те, що борг виник в результаті проведення документальної позапланової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість з контрагентами - постачальниками ПП «НАФТАДОРБУД» за квітень, серпень 2019 року та ТОВ «БУДІВЕЛЬНА ФІРМА ПАРИТЕТБУДІНВЕСТ» за серпень 2019 року, також ГУ ДПС в Одеській області звертає увагу, що судом першої інстанції зазначено, що матеріалами справи підтверджений наявність узгодженого податкового боргу у розмірі 4 671 297.00 грн, та станом на день розгляду справи ТОВ «АВТОДОР» не подано жодних заперечень щодо суми податкового боргу, як і не додано доказів його погашення чи скасування вищезазначених податкових повідомлень-рішень, тобто пеня у сумі 520318,50 грн. є також узгодженою.

III.          ПРОЦЕДУРА АПЕЛЯЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ: 

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 серпня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «АВТОДОР».
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2021 року призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2021 року апеляційну скаргу ГУ ДПС в Одеській області залишено без руху.
Ухвалами П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 жовтня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ГУ ДПС в Одеській області та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.
Апеляційний суд, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, вважає, що вони не підлягають задоволенню з наступних підстав: 

IV.          ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ :
Судом першої інстанції було встановлено, що ТОВ «АВТОДОР», код ЄДРПОУ 13888197, зареєстроване як юридична особа 31.03.1993 (номер запису 15541200000000684) та перебуває на податковому обліку як платник податків за № 80036/90.
Види діяльності відповідача за КВЕД: 42.11 Будівництво доріг і автострад (основний); 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 52.21 Допоміжне обслуговування наземного транспорту; 71.12 Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах.
Станом на 17.02.2021, відповідно до розрахунку податкового боргу (а.с.9), довідки-розрахунку заборгованості до бюджету (а.с.10) та інтегрованої картки платника (ІКП) (а.с.11-15), податкова заборгованість товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОДОР» по податку на додану вартість становить 4671297,00 грн. 
Така заборгованість виникла на підставі податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 03.04.2020 №0009610509 (а.с.18), прийнятого на підставі акту №188/15-32-05-09/13888197 від 06.03.2020 (а.с.19-25), який отримано відповідачем 11.03.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.26). 
Вказане податкове повідомлення-рішення 06.04.2017 отримано відповідачем 08.04.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.17).
У зв`язку з несплатою відповідачем заборгованості у встановлені законодавством строки, Головне управління ДФС в Одеській області винесено податкову вимогу форми «Ю» №13571-17 від 09.02.2018 (а.с.16), яка отримана відповідачем 28.02.2018 року.
Головним управлінням ДПС в Одеській області платнику податків була нарахована пеня на загальну суму 520318,50 грн. відповідно до ст.129 Податкового кодексу України та ч.4 гл.2 розділу III «Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 № 422.
Вищевказане податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 03.04.2020 №0009610509 було оскаржено до суду, але постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.11.2020 року по справі №420/3507/20 ,  у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Автодор» -відмовлено.
Крім того, постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 листопада 2021 року у справі №420/3507/20 апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма Паритетбудінвест" була  залишена без задоволення та зазначено, що питання прийняття судового рішення в порядку ст.315 та ч.3 ст.323  КАС України  було вирішено постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2020 року, яка залишається незмінною. 
V.  РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) ТА ОЦІНКА СУДУ :
Згідно ч. 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, установлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до підпунктів 14.1.1-1., 14.1.175., 14.1.156., 14.1.162., 14.1.137. пункту 14.1 статті 14 ПК України адміністрування податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) та інших платежів відповідно до законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (далі - податків, зборів, платежів) - це сукупність рішень та процедур контролюючих органів і дій їх посадових осіб, що визначають інституційну структуру податкових та митних відносин, організовують ідентифікацію, облік платників податків і платників єдиного внеску та об`єктів оподаткування, забезпечують сервісне обслуговування платників податків, організацію та контроль за сплатою податків, зборів, платежів відповідно до порядку, встановленого законом.
Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
Пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки;
Орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.
Згідно із підпунктом 19-1.1.45. пункту 19-1.1. статті 19 ПК України контролюючі органи звертаються до суду у випадках, передбачених законодавством.
У відповідності до підпункту 20.1.34 пункту 20.1. статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Пунктом 36.1 ст. 36 Податкового кодексу України, визначено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Відповідно до п. 41.1 ст. 41 Податкового кодексу України, контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.
Контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо:
- платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об`єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством;
- дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках;
- згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган;
- дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом;
- результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях (п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України).
У разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Згідно з п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом (п.54.5 ст.54 Податкового кодексу України).
Згідно з п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Пунктом 59.4 статті 59 Податкового кодексу України, передбачено, що податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
При цьому, відповідно до п.42.2 ст.42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
У разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику). У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення (п.42.5 ст.42 Податкового кодексу України).
При цьому норми Податкового кодексу України не містить обов`язку контролюючого органу повторно вручати платнику податків податкову вимогу у разі зміни суми податкового боргу.
Порядок стягнення податкового боргу платників податків регулюється статтями 95 - 99 Податкового кодексу України. Зазначені норми визначають перелік заходів, що можуть вживатися податковим органом до платника податків із метою погашення податкового боргу, до яких належить стягнення коштів, які перебувають у власності платника податків, а також продаж майна платника податків, що перебуває в податковій заставі (пункт 95.1 статті 95 Податкового кодексу України).
Згідно вимог пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент прийняття податкової вимоги), стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Згідно з п.95.3 ст.95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Згідно з підпунктами 20.1.19, 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право, зокрема, звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини, а також стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

(1)          Оцінка аргументів учасників справи і висновку суду першої інстанції

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч.1-2 ст.308 КАС України, в редакції Закону на момент вчинення процесуальної дії).
Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України (в цьому випадку й далі - у редакції, чинній на момент звернення позивача до суду і розгляду справи), встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Апеляційний суд зазначає, що непогашення податкового боргу, зокрема зі сплати штрафних (фінансових) санкцій та пені, дає право контролюючому органу здійснити за цього платника податку і в інтересах держави заходи на погашення податкового боргу, який виник через таку несплату. При цьому, такі заходи мають бути здійснені на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законом, як це вимагається частиною другою статті 19 Конституції України, якою встановлено критерій поведінки державного органу у сфері публічних відносин. 
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30 липня 2019 року у справі № 440/4082/18.
Матеріалами справи підтверджено наявність у відповідача узгодженого податкового боргу у розмірі 4     671 297,00 грн., станом на день розгляду справи відповідачем не подано жодних заперечень щодо суми податкового боргу, як і не надано доказів його погашення чи скасування вищевказаних податкових повідомлень-рішень, позовні вимоги Головного управління ДПС в Одеській області до товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОДОР» про стягнення податкового боргу в сумі 4     671 297,00 грн є такими, що підлягають задоволенню.
Разом з тим, апеляційний суд відхиляє доводи податкового органу щодо стягнення з ТОВ «АВТОДОР» податкового боргу в сумі 520318,5 грн., з урахуванням наступного.
Згідно з абзацом 11 пункту 52-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України (із змінами, внесеними згідно із Законом № 591-IX від 13.05.2020, які набрали чинності 29.05.2020), протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню.
Апеляційний суд зазначає, що відповідно до статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, і з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 р. постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» встановлено з 12 березня на усій території України карантин.
Станом на дату звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом (27.04.2021) та на дату прийняття даного рішення карантин, встановлений Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19) не завершено.
Відповідно до розрахунку податкового боргу станом на 17.02.2021 року, довідки-розрахунку заборгованості до бюджету станом на 17.02.2021 року та інтегрованої картки платника (ІКП) вбачається, що податкова заборгованість ТОВ «АВТОДОР» 5     191 615,50 грн. складається в тому числі з 520 318,5 грн. пені.
Тобто, враховуючи положення абзацу 11 пункту 52-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, підстави для стягнення з ТОВ «АВТОДОР» 520318,50 грн. нарахованої податковим органом пені – відсутні.
Крім того, апеляційний суд відхиляє доводи апелянта/відповідача щодо подання касаційної скарги у справі №420/3507/20, оскільки за приписами ч.1 ст.325 КАС України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття. Більш того, ухвалою Верховного суду від 11 серпня 2021 року по справі №420/3507/20  відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційного скаргою ТОВ "Автодор" на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.11.2020 року.
Також апеляційний суд вважає необґрунтованим посилання відповідача на пропуск позивачем строку звернення до суду з позовом, оскільки відповідно до п.102.4 ст. 102 ПК України у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.
Таким чином, враховуючи наведене, апеляційний суд погоджується з висновком суду 1-ї інстанції щодо  наявності  підстав для часткового задоволення позову , так як грошове зобов`язання  є узгодженим , податкова вимога про стягнення податкового боргу вважається такою, що вручена платнику податків , податковий борг не був сплачений платником податків протягом 10 календарних днів та підлягає стягненню у загальному порядку протягом 1095 днів  , встановленому вимогами ПК України, але без стягнення пені відповідно до вимог абзацу 11 пункту 52-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, 
Доводи апеляційних скарг не спростовують висновки суду першої інстанції і апеляційним судом відхиляються за необґрунтованістю.

(2) Висновки апеляційного суду:

Судом 1-ої інстанції повно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки, викладених у рішенні суду першої інстанції, відповідають обставинам справи, правильно застосовані та додержані норми матеріального та процесуального права, справу розглянуто повноважним складом суду, суд не приймав рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі, судове рішення прийнятне та підписано суддею, який зазначений у судовому рішенні.
Апеляційний суд доходить до висновку, щодо відсутності підстав для задоволення апеляційних скарг , та зміни чи скасування рішення суду 1-ої інстанції, а  також вважає, що відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат.
Керуючись ст.8,19  Конституції України,  ст. 3, 6, 7, 242, 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОДОР» та Головного управління ДПС в Одеській області – залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 червня 2021 року – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття  та може бути, у разі відповідності вимогам ст.328 КАС України, оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду  протягом 30-ти днів.  

Повне судове рішення складене та підписане 03 листопада 2021 року.

Головуючий суддя 	 	Кравець О.О.	
Судді	    	Коваль М.П.   Зуєва Л.Є.