Справа № 991/6832/21
Провадження 1-кс/991/6934/21

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2021 року                                                                        м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участі секретарів ОСОБА_2 , захисників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , детектива ОСОБА_6 , прокурора ОСОБА_7 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 42019000000000673,
В С Т А Н О В И В:
До Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , про скасування арешту майна (далі - Клопотання), накладеного в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 42019000000000673 від 26.03.2019 за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України, в якому він просить:
- скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 29.07.2019 у справі № 757/39339/19-к на грошові кошти, які знаходяться на рахунку ОСОБА_10 № НОМЕР_1 , відкритому в банку UBS Group AG (група UBS Group AG, м. Цюріх, Швейцарія).
У клопотанні адвокат посилається на відсутність статусу підозрюваного у ОСОБА_10 у кримінальному провадженні № 42019000000000673 від 26.03.2019, яке було виділене із кримінального провадження № 12013220540000400 від 31.01.2013, оскільки повідомлення про підозру від 25.02.2019 не вручено ОСОБА_11 у порядку, визначеному Кримінальним процесуальним кодексом України, що свідчить про відсутність правових підстав для застосування органами досудового розслідування у даному кримінальному провадженні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а тому він підлягає скасуванню.
В судовому засіданні захисники ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 доводи клопотання підтримали, просили задовольнити із викладених у ньому підстав.
Детектив Національного антикорупційного бюро України (далі – НАБУ) ОСОБА_6 та прокурор Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора (далі – САП) ОСОБА_7 заперечували проти доводів клопотання. Посилаючись на виконання стороною обвинувачення вимог Кримінального процесуального кодексу України щодо повідомлення про підозру ОСОБА_9 та набуття ним статусу підозрюваного у кримінальному провадженні № 42019000000000673 від 26.03.2019, яке було виділене із кримінального провадження № 12013220540000400 від 31.01.2013, законність та обґрунтованість накладення арешту ухвалою Печерського районного суду міста Києва, що підтверджується ухвалою апеляційної палати Вищого антикорупційного суду, якою її залишено без змін, просилити відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 .

Дослідивши зміст клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
Так, детективами НАБУ здійснюється досудове розслідування, а прокурорами САП – процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 42019000000000673 від 26.03.2019 за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 29.07.2019 у справі № 757/39339/19-к накладено арешт та заборонено видаткові операції щодо грошових коштів, , які знаходяться на рахунку ОСОБА_10 № НОМЕР_1 , відкритому в банку UBS Group AG (група UBS Group AG, м. Цюріх, Швейцарія).
Посилаючись на необґрунтованість накладення вказаного арешту, як способу забезпечення можливого призначення покарання у виді конфіскації майна ОСОБА_10 , адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду із даним клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
З аналізу положень вказаних статей Кримінального процесуального кодексу України можна зробити висновок, що слідчий суддя наділений повноваженнями лише щодо встановлення обґрунтованості накладення арешту та виправданості подальшого застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, якщо це буде доведено стороною захисту.
Стороною захисту не долучалась до матеріалів клопотання належним чином завірена копія ухвали, якою накладено арешт на вказані грошові кошти, що унеможливлює ознайомлення з її змістом та встановлення слідчим суддею обґрунтованості та підстав накладення арешту, у зв`язку з чим слідчий суддя також позбавлений можливості встановити чи відпала потреба у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, тобто, слідчий суддя позбавлений можливості встановити правові підстави накладання арешту, який сторона захисту просить скасувати.
Як вбачається із змісту клопотання адвоката ОСОБА_3 , він посилається саме на необґрунтованість накладення арешту на майно ОСОБА_10 з підстав ненабуття ним статусу підозрюваного у кримінальному провадженні.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Частиною 1 ст. 42 КПК України передбачено, що підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Тобто, аналіз ч. 1 ст. 278 та ч. 1 ст. 42 КПК України дає підстави дійти висновку, що особа, безпосереднє місцезнаходження якої в день складання та підписання повідомлення про підозру невідомо стороні обвинувачення, набуває статусу підозрюваного у разі вжиття стороною обвинувачення заходів для вручення їй повідомлення про підозру.
Так, конкретне місце перебування ОСОБА_9 на день складання та підписання повідомлення йому про підозру (25.02.2019) стороні обвинувачення було невідоме. Крім того, матеріалами справи підтверджується та сторонами не оспорюється, що в цей день ОСОБА_9 фактично міг знаходитися як за місцем проживання у Сполучених Штатах Америки, Князівстві Монако або за місцем реєстрації в Державі Ізраїль, громадянство якої він має, або в іншому місці світу. 
Кримінальний процесуальний кодекс не пов`язує права уповноваженої особи скласти та підписати повідомлення про підозру особі з можливістю або неможливістю встановити конкретне місцезнаходження (місцеперебування) особи, щодо якої складено та підписане повідомлення про підозру. Заходи для вручення повідомлення про підозру вживаються у день його складання та підписання і у випадку неможливості в цей день встановити місцезнаходження (місцеперебування) особи, щодо якої складено та підписано повідомлення про підозру, сторона обвинувачення вживає заходів для вручення особі повідомлення про підозру у спосіб, передбачений Кримінальним процесуальним кодексом України для вручення повідомлень.
Частиною 3 ст. 11 КПК України передбачено, що повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.
Частиною 2 ст. 135 КПК України, яка входить до складу Глави 11 КПК України, встановлено, що у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.
У рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12013220540000400 від 31.01.2013, складено повідомлення про підозру ОСОБА_9 від 25.02.2019 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України.
У день складання письмового повідомлення про підозру ОСОБА_11 – 25.02.2019, встановити його місцезнаходження не представлялось можливим, оскільки він знаходився за межами України, у зв`язку з чим, повідомлення про підозру, зокрема примірники останнього разом із супровідним листом Генеральної прокуратури України від 25.02.2019 № 14/2/2-36811-16 були надіслані поштою за останнім відомим місцем реєстрації ОСОБА_10 на території України – АДРЕСА_1 та на адресу житлово-експлуатаційної організації за місцем його проживання, а саме директору ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_2 .
Стороною захисту при розгляді Клопотання слідчому судді не надано доказів, що повідомлення про підозру направлено за неналежною адресою останнього відомого місця реєстрації проживання ОСОБА_10 на території України. 
Також, стороною захисту не доведено, що ОСОБА_13 за вказаною адресою знятий з реєстрації і про це було відомо органу досудового розслідування.
Таким чином, наразі є достатні підстави вважати, що органом досудового розслідування вжито заходів для вручення повідомлення про підозру ОСОБА_11 в день його складання та підписання.
В подальшому, постановою прокурора групи прокурорів – заступником начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва Генеральної прокуратури України ОСОБА_14 від 26.03.2019 з матеріалів досудового розслідування кримінального провадження № 12013220540000400 від 31.01.2013 в оригіналах та копіях виділено матеріали досудового розслідування за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України (кримінальне провадження № 42019000000000673 від 26.03.2019 за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України).
Разом з тим, органом досудового розслідування також вжито заходів та направлено запити про міжнародну правову допомогу до компетентних органів Сполучених Штатів Америки № 14/2/1-36811-16 від 14.03.2019, Королівства Монако № 14/2/1-36811-16 від 27.03.2019 та Держави Ізраїль № 14/2/1-36811-16 від 27.03.2019, в тому числі з метою вручення підозрюваному ОСОБА_11 примірника повідомлення про підозру від 25.02.2019.
Так, процедура здійснення запиту про міжнародну правову допомогу урегульована Главою 43 Кримінального процесуального кодексу України «Міжнародна правова допомога при проведенні процесуальних дій» (ст. 551-572 КПК України).
Відповідно до ст. 551 КПК України, суд, прокурор або слідчий за погодженням з прокурором надсилає до уповноваженого (центрального) органу України запит про міжнародну правову допомогу у кримінальному провадженні, яке він здійснює. Уповноважений (центральний) орган України розглядає запит на предмет обґрунтованості і відповідності вимогам законів та міжнародних договорів України. У разі прийняття рішення про направлення запиту уповноважений (центральний) орган України протягом десяти днів надсилає запит уповноваженому (центральному) органу запитуваної сторони безпосередньо або дипломатичним шляхом. У разі відмови у направленні запиту всі матеріали протягом десяти днів повертаються відповідному органу України з викладом недоліків, які потрібно усунути, або з поясненням причин неможливості направлення запиту.
Тобто, для реалізації положень ч.7 ст.132 КПК України, необхідне дотримання певної правової процедури, для чого потрібен певний час для оформлення усіх необхідних документів , а за такого, оскільки положення ч.1 ст.42 КПК України, з урахуванням положень ч.1 ст.278 КПК України, не передбачають конкретного часу для вжиття заходів для вручення повідомлення про підозру у спосіб, передбачений Кримінальним процесуальним кодексом для вручення повідомлень, слід виходити з загальних засад кримінального провадження, а саме - такої засади, як розумність строків.
Враховуючи специфіку звернення за міжнародною правовою допомогою, яка потребує певного часу на оформлення документів, строк, протягом якого орган досудового розслідування направив запити про вручення повідомлення про підозру ОСОБА_11 за місцем його проживання (14.03.2019, 27.03.2019), є розумним, а за такого, такі дії доводять, що органом досудового розслідування вживались заходи для вручення ОСОБА_11 повідомлення про підозру за кордоном в порядку ч.7 ст.135 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що безпосереднє місцезнаходження ОСОБА_9 на день складання та підписання повідомлення йому про підозру (25.02.2019) стороною обвинувачення не було встановлено, зважаючи, що стороною обвинувачення протягом розумних строків вжито заходів у порядку ч. 1 ст. 278, ч. 2, ч.7 ст. 135 КПК України, для його вручення, ОСОБА_9 у порядку, визначеному ч. 1 ст. 42, ч. 2, ч.7 ст. 135 КПК України, набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні № 42019000000000673 від 26.03.2019, яке було виділене із кримінального провадження № 12013220540000400 від 31.01.2013.

Як вбачається зі змісту клопотання, інших підстав для скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 29.07.2019 у справі № 757/39339/19-к на грошові кошти, які знаходяться на рахунку ОСОБА_10 № НОМЕР_1 , відкритому в банку UBS Group AG (група UBS Group AG, м. Цюріх, Швейцарія), захисником не наведено.
Враховуючи вищевикладене, підстави для задоволення клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , про скасування арешту майна відсутні.
Враховуючи викладене та керуючись статтями 174, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В:
У задоволені клопотання відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ                                                                                              ОСОБА_15