П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  120/2877/21-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Свентух В.М.   
Суддя-доповідач -  Граб Л.С.   
09 грудня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Граб Л.С. 
суддів:  Курка О. П.  Сторчака В. Ю. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій  у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2021 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій  у Вінницькій області до приватного акціонерного товариства "Вінницяоблпаливо" про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду, 
В С Т А Н О В И В :
В квітні 2021 року Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області (ГУ ДСУ з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області, Управління) звернулось до суду з позовом до приватного акціонерного товариства "Вінницяоблпаливо" (далі ПАТ "Вінницяоблпаливо"), в якому просило застосувати до відповідача заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації адміністративної будівлі, складської будівлі Шаргородського паливного складу ПАТ "Вінницяоблпаливо" за адресою Вінницька область, Шаргородський район, с.Пеньківка, вул. Центральна,2а, шляхом відключення джерела електроживлення, накладення печаток на розподільчі електрощити та вхідні двері будівель, за винятком проведення робіт з усунення недоліків зазначених в Акті перевірки від 22.01.2021 №3 до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної  та пожежної безпеки. 
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2021 року в задоволенні позову ГУ ДСУ з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області відмовлено.
Не погодившись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, Управління посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору.
Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
За правилами п.3 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що в період з 18 по 22 січня 2021 року посадовими позивача здійснено планову перевірку Шаргородського паливного складу ПАТ "Вінницяоблпаливо", розташованого за адресою: Вінницька область, Шаргородський район, с. Пеньківка, вул. Центральна, 2-А, за результатами якої складено Акт від 22.01.2021 року №3, в якому зафіксовані порушення законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, а саме:
1. Посадові особи не пройшли навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки;
2. Територію, будівлю та приміщення не забезпечено відповідними знаками безпеки згідно ДСТУ ІSО 6309:2007 "Протипожежний захист. Знаки безпеки. Форма та колір" (ІSО 6309:1987, IDТ) та ГОСТ 12.4.026-76 "ССБТ. Цвета сигнальные и знаки безопасности";
3. Дерев`яні елементи горищних покриттів адмінбудівлі, складської будівлі не оброблено засобами вогнезахисту; 
4. Для будівлі та приміщень складського призначення не визначено категорію щодо вибухопожежної та пожежної небезпеки;
5. Будівля адмінкорпусу та будівля складу не обладнані пристроями захисту від прямих попадань блискавки та вторинних її проявів відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5-38:2008 "Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавкозахисту будівель і споруд"; 
6. У адмінбудівлі з`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів здійснено не за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів, а у скрутку;
7. У адмінбудівлі електророзетки, вимикачі, встановлено на горючі основи без підкладання під них суцільного негорючого матеріалу, що виступає за межі апарата не менше ніж на 0,01 метра;
8. Будівля адмінкорпусу та будівля складу не обладнані системою протипожежного захисту;
9. Будівлі та приміщення не забезпечено у повній мірі первинними засобами   пожежогасіння - сертифікованими вогнегасниками;
10. На території пожежний щит не укомплектований у повній мірі відповідним протипожежним інвентарем;
11. Вогнегасники не встановлено шляхом навішування на вертикальні конструкції на висоті не більше 1,5 м. від рівня підлоги до нижнього горця вогнегасника;
12. Не проведена ідентифікація потенційно-небезпечного об`єкта;
13. Не здійснено навчання керівного складу, працівників з питань цивільного захисту, у тому числі правилам техногенної безпеки;
14. Працівників об`єкта не забезпечено засобами колективного та індивідуального захисту;
15. Не розміщено інформацію про заходи безпеки та відповідну поведінку населення в разі виникнення аварії;
16. Не укладено договір на постійне аварійно-рятувальне обслуговування з державною аварійно-рятувальною службою.
Акт перевірки від 22.01.2021 року №3 вручено завідувачу Шаргородського паливного складу ПрАТ "Вінницяоблпаливо" Попович Н.Й. та направлено рекомендованим листом на юридичну адресу ПрАТ "Вінницяоблпаливо". 
Вважаючи, що подальша робота Шаргородського паливного складу ПрАТ "Вінницяоблпаливо" в зв`язку із вищезазначеними порушеннями вимог законодавства з питань пожежної та техногенної безпеки створює загрозу виникнення пожежі та швидкого її розповсюдження, перешкоджає гасінню пожежі, проведення робіт з евакуації людей, що створює реальну загрозу життю та здоров`ю людей, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про необгрунтованість позовних вимог та відсутність правових підстав для їх задоволення.
Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.
Статтею 3 Конституції України гарантовано, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Частиною другою статті 19 Конституції України регламентовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого Указом Президента України від 16 січня 2013 року № 20/2013, Державна служба України з надзвичайних ситуацій (далі - ДСНС) є центральним органом виконавчої влади та здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, за діяльністю аварійно-рятувальних служб.
ДСНС здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, а також міжрегіональні (повноваження яких поширюються на кілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи (у разі їх створення).
Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 21 січня 2013 року № 33 "Про утворення територіальних органів Державної служби з надзвичайних ситуацій та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України", утворені як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної служби з надзвичайних ситуацій, яким є позивач.
Ч.1 ст.3 Закону України  від 18.01.2001 № 2245-III "Про об`єкти підвищеної небезпеки" унормовано, що державний нагляд та контроль у сфері діяльності, пов`язаної з об`єктами підвищеної небезпеки, здійснюють уповноважені законами органи влади, в тому числі центральні органи виконавчої влади та їх територіальні органи (у разі утворення), до відання яких відповідно до закону віднесені питання: державного нагляду (контролю) у сферах пожежної і техногенної безпеки.
За змістом частини 1 ст.8 Закону № 2245-III суб`єкт господарської діяльності зобов`язаний вживати заходів, направлених на запобігання аваріям, обмеження і ліквідацію їх наслідків та захист людей і довкілля від їх впливу.
У статті 1 Закону України від 05.04.2007 № 877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі Закон № 877-V) зазначено, що державний нагляд (контроль)-діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування, в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища. Заходи державного нагляду (контролю)-планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.
Відповідно до ч.1 ст.4 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.
У частині 4 ст. 4 Закону № 877-V міститься вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності встановлюється виключно законами.
При цьому, згідно з ч.5 ст.4 даного Закону, повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування.
В силу вимог ч.7 ст.7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб`єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.
За змістом ст.2 КЦЗУ запобігання виникненню надзвичайних ситуацій-комплекс правових, соціально-економічних, політичних, організаційно-технічних, санітарно-гігієнічних та інших заходів, спрямованих на регулювання техногенної та природної безпеки, проведення оцінки рівнів ризику, завчасне реагування на загрозу виникнення надзвичайної ситуації на основі даних моніторингу, експертизи, досліджень та прогнозів щодо можливого перебігу подій з метою недопущення їх переростання у надзвичайну ситуацію або пом`якшення її можливих наслідків. Засоби протипожежного захисту-технічні засоби, призначені для запобігання, виявлення, локалізації та ліквідації пожеж, захисту людей, матеріальних цінностей та довкілля від впливу небезпечних факторів пожежі. Засоби цивільного захисту - протипожежна, аварійно-рятувальна та інша спеціальна техніка, обладнання, механізми, прилади, інструменти, вироби медичного призначення, лікарські засоби, засоби колективного та індивідуального захисту, які призначені та використовуються під час виконання завдань цивільного захисту.
Пожежна безпека-відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю.
Статтею 55 КЦЗУ передбачено заходи щодо забезпечення пожежної безпеки, відповідно до частини першої якої забезпечення пожежної безпеки на території України, регулювання відносин у цій сфері органів державної влади, органів місцевого самоврядування та суб`єктів господарювання і громадян здійснюються відповідно до цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів.
Зокрема, діяльність із забезпечення пожежної безпеки є складовою виробничої та іншої діяльності посадових осіб і працівників підприємств, установ та організацій. Зазначена вимога відображається у трудових договорах (контрактах), статутах та положеннях (ч.2 ст. 55 Кодексу цивільного захисту України).
Згідно положень ч.2 ст.51 та ч.3 ст.55 цього Кодексу, забезпечення пожежної та техногенної безпеки суб`єкта господарювання покладено на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.
Ч.1 ст.67 КЦЗУ встановлено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема: здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб`єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у статті 65 цього Кодексу; звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Згідно приписів ч.1,2 ст.68 КЦЗУ посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.
У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
У ч. 1 ст. 70 КЦЗУ закріплено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів може бути недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання.
Ч. 2 ст. 70 КЦЗУ унормовано, що повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.
З аналізу вищевикладених норм чинного законодавства вбачається, що у разі встановлення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) застосовуються виключно за рішенням адміністративного суду.
При цьому, захід реагування у вигляді повного зупинення об`єкту підприємства до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки є крайнім заходом, обрання якого є доцільним лише у разі, якщо допущенні порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Верховний Суд у постанові від 21 лютого 2020 року у справі №815/6365/17 зазначив, що  поняття "загрози життю та здоров`ю" є оціночним. Однак це не спростовує необхідність дослідження судом доказів, якими обґрунтовується їх наявність та зважаючи, що такі спори розглядаються за позовними заявами суб`єктів владних повноважень, суди не повинні обмежуватися тільки даними актів перевірок. Достовірність інформації про зафіксовані в них порушення має бути перевірена судами шляхом зібрання відповідних доказів, а застосування судом обраного заходу реагування обґрунтовуватися з дотриманням всіх принципів адміністративного судочинства.
Верховним Судом також зауважено, що відсутність мотивованої оцінки кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, не зазначення мотивів відхилення кожного аргументу учасника свідчать, що висновок суду про визнання підтвердженими обставин існування підстав для застосування заходів реагування є передчасним та необґрунтованим, здійснений на підставі неповно встановлених обставин, які мають значення для правильного вирішення спору.
При цьому, при обранні заходу реагування у вигляді повного зупинення роботи, позивачем як суб`єктом владних повноважень, і судом, відповідно, мають враховуватися принцип співмірності обраного заходу реагування тим порушенням, які виникли та тим, які залишилися не усунутими на час розгляду справи, а також дотримання справедливого балансу між інтересами відповідача і публічними інтересами.
Подібна правова позиція висловлена і в постанові Верховного Суду від 19.01.2021                             № 640/5571/20.
Як встановлено судом  першої інстанції та не спростовано скаржником, на час звернення Управлінням до суду з даним позовом, відповідачем усунуто 13 із 16 виявлених порушень  вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які зафіксовані у акті перевірки №3 від 22 січня 2021 року. 
Так, із листа ПАТ "Вінницяоблпаливо" №142 від 01.03.2021 року скерованого до Шаргородського РС ГУ ДСНС України у Вінницькій області вбачається, що останнім вжито  наступних заходів:
1) завідувач паливного складу ОСОБА_1 пройшла навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки;
2) на території паливного складу, у будівлях і приміщеннях установлені знаки безпеки, зокрема, позначені місця вогнегасників, напруга в розетках, телефон служби порятунку та інші;
3) проведено моніторинг підприємств та вартості послуг по обробці дерев`яних елементів горищних покриттів засобами вогнезахисту. 
Однак, товариство через скрутне фінансове становище, що значною мірою склалось через встановлений в Україні карантин та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, товариство не спроможне усунути всі порушення законодавства, виявлені позивачем.
Разом з тим, вжито інших протипожежних заходів, які покращили стан пожежної безпеки на паливному складі:  
4) на зовнішніх стінах та дверях (воротах) вивішені позначки щодо вибухопожежної та пожежної небезпеки;
5) досягнуто згоди з виконавцем робіт та виділені кошти на обладнання будівель паливного складу пристроями захисту від прямих попадань блискавки та вторинних її проявів, однак через погодні умови виконання цих робіт, які пов`язані з монтажем пристроїв на кришах будівель, переноситься на більш сприятливий час;
6-7) розпочато роботи по приведенню внутрішньої електромережі в приміщеннях паливного складу у відповідність до чинних норм. Зокрема, окінцювання жил проводів і кабелів опресовуються, з-під розеток і вимикачів прибираються горючі вставки. Завершення робіт планується до кінця березня;
8) щодо обладнання будівлі адмінкорпусу та будівлі складу системою протипожежного захисту, то через скрутне фінансове становище товариство не спроможне усунути вказані порушення законодавства;
9) в будівлі побутового корпусу, де розміщене робоче місце завідувача паливним складом, додатково забезпечено двома вогнегасниками;
10) доукомплектовано пожежний щит, розташований на території паливного складу, зокрема, додано два вогнегасники, покривало, дві лопати, дві сокири;
11) вогнегасники в будівлі побутового корпусу та складських приміщеннях навішані на стіни на висоті 1,5 м.;
12) проведена ідентифікація щодо визначення потенційної небезпеки Шаргородського паливного складу, за результатами якого паливний склад не визнано потенційно небезпечним об`єктом;
13) генеральний директор товариства та директор з правової роботи ОСОБА_2 у минулому році пройшли функціональне навчання у сфері цивільного захисту, в тому числі правилам техногенної та пожежної безпеки. Завідувач паливним складом не входить до керівного складу товариства;
У товаристві у лютому цього року проведено навчання і перевірка знань з питань цивільного захисту, в тому числі правилам техногенної та пожежної безпеки, для завідувачів паливних складів, у тому числі пройшла таке навчання завідувач Шаргородського паливного складу ОСОБА_1 ;
14) для завідувача паливним складом (на складі працює лише одна особа) закуплено протигаз цивільний ГП-7;
15) на видному місці у коридорі при вході в будівлі побутового корпусу встановлено інформаційно-довідковий куточок щодо дій персоналу складу у разі виникнення надзвичайних ситуацій;
16) договір на постійне аварійно-рятувальне обслуговування держави аварійно-рятувальною службою не укладено, оскільки Шаргородський паливний склад не є об`єктом підвищеної небезпеки і відповідно до чинного законодавства не потребує такого обслуговування;
Вказане свідчить, що станом на дату подання позову у цій справі до суду, відповідачем не було усунуто лише 3 порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які зафіксовані у акті перевірки №3 від 22 січня 2021 року,  а саме:
- будівля адмінкорпусу та будівля складу не обладнані пристроями захисту від прямих попадань блискавки та вторинних її проявів;
-дерев`яні елементи горищних покриттів адмінбудівлі, складської будівлі не оброблено засобами вогнезахисту;
- будівля адмінкорпусу та будівля складу не обладнані системою протипожежного захисту.
В той же час, у відзиві на позовну заяву відповідач вказав, що підприємством проведені роботи по обладнанню будівлі паливного складу пристроєм захисту від прямих попадань блискавки та вторинних її проявів, проведено вимірювання опору заземлюючого пристрою, оброблено дерев`яні елементи горища будівель, закуплена і установлена система протипожежного захисту - охоронна сигналізація Seven Home F-7010 з димовими датчиками А-7014. 
Також зазначено, що на Шаргородському паливному складі працевлаштована лише одна особа на неповний робочий день, її робочий час становить чотири години, вжиті заходи щодо усунення усіх порушень законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки виявлені під час перевірки, а тому відсутня реальна загроза життю та здоров`ю людей, підстави для застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи паливного складу відсутні.
Разом із відзивом на позовну заяву відповідачем до суду надано докази усунення вказаних вище порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, зокрема: видаткову накладну №МХа00001651 від 16 червня 2021 року, сертифікат відповідності речовини просочувальної вогнебіозахисної БС-13, висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи №12.2-18-1/12113 від 12.06.2020 року щодо вогнебіозахисту для деревини БС-13, видаткову накладну №РН-0000032 від 21 липня 2021 року, технічний звіт по проведенню профілактичних вимірювань електрообладнання та контурів заземлення, протокол №1 вимірювання опору землюючого пристрою, повідомлення про результати ідентифікації  щодо визначення потенційної небезпеки та матеріали фотофіксації.
З огляду на те, що дані обставини позивачем не спростовані, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції про відсутність підстав для застосування крайнього заходу реагування, як повне зупинення експлуатації адміністративної будівлі, складської будівлі  Приватного акціонерного товариства "Вінницяоблпаливо" за адресою: Вінницька область, Шаргородський район, с. Пеньківка, вул. Центральна, 2-А. 
Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Керуючись ст.ст. 242, 243, 250, 304, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій  у Вінницькій області залишити без задоволення, а  рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

          
Головуючий	 	 	Граб Л.С.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Курко О. П.    Сторчак В. Ю.