КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

	

Головуючий у суді першої інстанції: П`ятничук І.В.
Єдиний унікальний номер справи №589/1695/20
Апеляційне провадження № 22-ц/824/15847/2021
 
ПОСТАНОВА
Іменем України
 
14 грудня 2021 року                                                                                                           м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді  Мережко М.В.,
суддів: Ігнатченко Н.В., Савченка С.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 31 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», третя особа - ОСОБА_2 , про захист прав споживачів та стягнення недоплаченої суми страхового відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
 
встановив:
 
У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом.
В обґрунтування своїх позовних вимог зазначав, що 18.04.2019 року між ОСОБА_1 та ПрАТ «Страхова група «Уніка» був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту «Автоцивілка навпаки». Предметом договору страхування є майнові інтереси, що не суперечать закону та пов`язані з користуванням, володінням та розпорядженням транспортним засобом - автомобілем «VOLKSWAGEN», д.н.з. НОМЕР_1 .
Вказував, що 15.11.2019 року сталося дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «VOLKSWAGEN», д.н.з. НОМЕР_1 та автомобілем марки «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті чого автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12.02.2020 року водія ОСОБА_2 було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.
На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_2 була застрахована в АТ «Страхова група «ТАС», згідно договору добровільного страхування транспортних ризиків AZ 12 1063625 від 16.05.2019 року.
ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування. Однак відповідач при розгляді заяви про виплату страхового відшкодування послався на звіт № 54-D/63/8/1119 від 16.01.2020 року, відповідно до якого вартість матеріального збитку складає 195 595,52 грн. В зв`язку з чим відповідачем було сплачено позивачу суму страхового відшкодування в розмірі 11041,43 грн.
Проте, як зазначає позивач, відповідно до експертного дослідження Кіровоградського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України ринкова вартість пошкодженого автомобіля «VOLKSWAGEN», д.н.з. НОМЕР_1 станом на 15.11.2019 року становить 316 969,20 грн, вартість відновлювального ремонту - 587 813,23 грн, що свідчить про те, що даний автомобіль фізично знищений. Відповідно до вказаного звіту, розмір матеріального збитку, завданого позивачеві, становить 316 969,20 грн.
На підставі викладеного, посилаючись на невідповідність страхової виплати реальному розміру завданих збитків, ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача на його користь суму страхового відшкодування у розмірі 116 027,77 грн (316 969,20 грн (розмір завданої шкоди) - 100 000 грн (сума страхового відшкодування, сплачена ПрАТ СК «Уніка») - 11 041,43 (сума страхового відшкодування, сплачена ПрАТ СГ «ТАС») - 89 900 грн (сума коштів, отримана від продажу автомобіля)). 
Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 06.10.2020 року вищезазначену справу було направлено за підсудністю до Святошинського районного суду м. Києва.
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 24.11.2020 року було відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження.
Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 31 серпня 2021 року позов задоволено. 
Стягнуто з ПрАТ СГ «ТАС» користь ОСОБА_1 недоплачену суму страхового відшкодування у розмірі 116 027,77 грн  та 1160,27 грн сплаченого судового збору, а всього - 117 188,04 грн. 
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ПрАТ СГ «ТАС» подало до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення Святошинського районного суду м. Києва від 31 серпня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
Апеляційну скаргу мотивує тим, що ПрАТ СГ «ТАС», сплативши 11 041,43 грн страхового відшкодування, повністю виконало свої зобов`язання перед ОСОБА_1 за договором страхування від 18.04.2019 року.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вказує, що позиція відповідача не підтверджена належними та допустимими доказами. Вважає апеляційну скаргу безпідставною, рішення суду - законним та обґрунтованим. Просить апеляційну скаргу ПрАТ СГ «ТАС» залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін.
За правилами ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову є стягнення страхового відшкодування у розмірі 116 027,77 грн.
За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Згідно ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Встановлено, що 18.04.2019 року між ОСОБА_1 та ПрАТ «Страхова група «Уніка» був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту «Автоцивілка навпаки». Предметом договору страхування є майнові інтереси, що не суперечать закону та пов`язані з користуванням, володінням та розпорядженням транспортним засобом - автомобілем «VOLKSWAGEN», д.н.з. НОМЕР_1 (а.с. 8).
Також встановлено, що 15.11.2019 року сталося дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «VOLKSWAGEN», д.н.з. НОМЕР_1 та автомобілем марки «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті чого автомобіль позивача отримав механічні пошкодження.
Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12.02.2020 року водія ОСОБА_2 було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення (а.с. 6-7).
Відповідно до ч.ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Встановлено, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_2 була застрахована в АТ «Страхова група «ТАС», згідно договору добровільного страхування транспортних ризиків AZ 12 1063625 від 16.05.2019 року.
Як зазначав позивач, ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» було виплачено ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в розмірі 100 000,00 грн відповідно п. 1.2.3. договору добровільного страхування наземного транспорту «Автоцивілка навпаки» від 18.04.2019 року. 
Вказана обставина не заперечувалась сторонами.
Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про страхування», в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів
Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «Страхова група «ТАС» з заявою про виплату страхового відшкодування, оскільки цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_2 була застрахована в АТ «Страхова група «ТАС».
Листом від 03.04.2020 року позивачу було повідомлено, про те, що відповідно до звіт № 54-D/63/8/1119 від 16.01.2020 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «VOLKSWAGEN», д.н.з. НОМЕР_1 складає 195 595,52 грн, а ринкова вартість автомобіля складає 84 554,09 грн, що свідчить про те, що автомобіль фізично знищений.
В зв`язку з чим ПрАТ «Страхова група «ТАС» позивачу було виплачено страхове відшкодування в розмірі 11 041,43 грн, із розрахунку (195 595,52 грн. - ринкова вартість автомобіля на день ДТП - 84554,09 грн. - ринкова вартість пошкодженого автомобіля - 100 000,00 грн. сума виплаченого страхового відшкодування ПрАТ «СК «Уніка»).
Не погоджуючись із експертним висновком ПрАТ «Страхова група «ТАС», на підставі якого страхових здійснив розрахунок суми відшкодування до виплати, ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України з заявою про проведення автотоварознавчого експертного дослідження.
Відповідно до висновку експертного дослідження № 5 від 27.03.2020 року складеного Кіровоградським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України ринкова вартість автомобіля марки «VOLKSWAGEN», д.н.з. НОМЕР_1 станом на 15.11.2019 року становить 316 969,20 грн, вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 587 813,23 грн, сума матеріального збитку завданого власнику автомобіля «VOLKSWAGEN», д.н.з. НОМЕР_1 становить 316 969,20 грн (а.с. 10-16).
Зазначений висновок експерта виконано у відповідності до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, яка затверджена спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24 листопада 2003 року. Його обґрунтування у суду не викликає сумніву.
Вимоги Методики є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин.
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За змістом ч.1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Факт настання страхового випадку та наявність обов`язку перед ОСОБА_1 щодо виплати страхового відшкодування відповідачем не заперечувався. 
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем позивачу було не доплачено суму страхового відшкодування в розмірі 116 027,77 грн. із розрахунку (316 969,20 грн суми матеріального збитку завданого власнику автомобіля «VOLKSWAGEN», д.н.з. НОМЕР_1 - 100 000,00 грн суми виплаченого страхового відшкодування ПрАТ «СК «Уніка» - 11 041,43 грн суми виплаченого страхового відшкодування ПрАТ «Страхова група «ТАС»).
За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість вимог позивача та наявність підстав для задоволення позову.
Доводи апелянта щодо неврахування судом першої інстанції наданих страховиком висновків щодо розміру матеріального збитку, завданого позивачу, оцінюються судом критично, оскільки зазначені дослідження містять суперечливі висновки щодо розміру вартості матеріального збитку. 
Так, у висновку №54-D/63/8/1119 від 16.01.2020 вказано: «Вартість матеріального збитку завдано власнику майну VOLKSWAGEN Caddy, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2011 року випуску, кузов № НОМЕР_3 , внаслідок ДТП, складає: 195 5958,52 грн» (а.с. 48).
Разом з цим,  у висновку №54-R/64/4/1119 від 20.01.2020 зазначено: «Вартість матеріального збитку завдано власнику майну VOLKSWAGEN Caddy, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2011 року випуску, кузов № НОМЕР_3 , внаслідок ДТП, складає: 84 554,09 грн» (а.с. 69).
За таких обставин, вказані висновки не можуть бути враховані судом як належні та допустимі докази розміру завданої позивачу шкоди.
Інші доводи апеляційної скарги повторюють доводи відзиву на позовну заяву належна оцінка яким надана судом першої інстанції, не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування рішення.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що вказане рішення є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі норм матеріального та процесуального права, тому підстави для його скасування відсутні.
Керуючись ст.ст. 369, 374, 375, 382, 383, 384 України, апеляційний суд,
 
постановив:
 
Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» залишити без задоволення.
Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 31 серпня 2021 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Головуючий:                                                                                   М.В. Мережко
 
Судді:                                                                                                 Н.В. Ігнатченко
 
                                                                                                           С.І. Савченко