Справа № 936/746/20

Закарпатський апеляційний суд
       
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.11.2021                 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., за участю потерпілої ОСОБА_1 , розглянув у відкритому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення №33/4806/900/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 28. 09. 2020.
Цією постановою:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 , визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51 грн.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР 18 № 743526 від 12. 09. 2020 та постанови судді від 28. 09. 2020 вбачається, що 29. 08. 2020 біля 09 год. 30 хв. ОСОБА_2 , знаходячись по вул. Чорновола в смт. Воловець, Воловецького району, затіяла сварку з потерпілою ОСОБА_1 та членами її сім`ї, в ході якої висловлювалась на їх адресу нецензурною лайкою та штовхала руками потерпілу, чим вчинила дрібне хуліганство, за що передбачена відповідальність за ст. 173 КУпАП.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 порушує питання про скасування постанови судді від 28. 09. 2020 та закриття провадження у справі за відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, з огляду на те, що вчинювані нею дії 29. 08. 2020 не містили ознак дрібного хуліганства, оскільки вона нецензурною лайкою потерпілу ОСОБА_1 не ображала, а лише просила припинити відеозйомку на мобільний телефон та відштовхнула її руку. Також вказує на те, що розгляд справи всупереч вимог закону відбувся без її участі, про час і про місце розгляду справи на 28. 09. 2020 її належним чином не повідомлялось. 
Будучи належним  чином повідомленою про час та місце  розгляду  апеляційної скарги,  ОСОБА_2  на розгляд справи  щодо неї не з`явилася, судову кореспонденцію отримувала, до суду в черговий раз не з`явилася, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляла, тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07. 07. 1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип – верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_2 , що не може розцінюватись як порушення її прав, передбачених ст.268 КУпАП. 

-2-

Заслухавши доповідь судді, пояснення потерпілої ОСОБА_1 , яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.
Згідно вимог ст. ст. 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати: чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.
Вказаних вимог закону суддя першої інстанції дотримався в повній мірі.
Постанова судді від 28. 09. 2020 щодо ОСОБА_2 винесена з дотриманням вимог вищевказаних вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно встановлених фактичних обставин вчиненого адміністративного правопорушення, та ґрунтується на зібраних та досліджених під час розгляду справи по суті доказах.
При складенні протоколу ОСОБА_2 роз`яснювалися її права і обов`язки, передбачені ст. ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП (а.с.1).
Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про те, що вона не вчиняла адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, є надуманими та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.
Не зважаючи на заперечення ОСОБА_2 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, її винуватість доводиться наявними в матеріалах справи доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР 18 №743526 від 12. 09. 2020, з якого вбачається, що 29. 08. 2020 біля 09 год. 30 хв. ОСОБА_2 , знаходячись по вул. Чорновола в смт. Воловець, Воловецького району, затіяла сварку з потерпілою ОСОБА_1 та членами її сім`ї, в ході якої висловлювалась на їх адресу нецензурною лайкою та штовхала руками потерпілу, чим вчинила дрібне хуліганство, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 173 КУпАП (а.с.1); письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_1 , яка зазначила, що 29. 08. 2020 близько 09 год. 30 хв., вона знаходилась біля свого будинку, до неї підішли сусіди ОСОБА_2 та ОСОБА_4 і почали ображати її та дітей нецензурною лайкою, а ОСОБА_2 ще й нанесла їй каменем тілесне ушкодження, схопила за волосся, а ОСОБА_4 штовхнув її в грудну клітину, після чого вони пішли до свого двору, при цьому продовжуючи ображати її нецензурною лайкою; протоколом про прийняття заяви про кримінальне правопорушення чи іншу подію від 07. 09. 2020, згідно якого ОСОБА_1 звернулась до відділення поліції із заявою про нанесення їй 29. 08. 2020 близько 09 год. 30 хв. тілесних ушкоджень громадянами ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , які при цьому погрожували їй фізичною розправою; письмовими поясненнями ОСОБА_2 , яка не заперечувала факт події та перебування її в емоційному стані, внаслідок провокативної поведінки потерпілої ОСОБА_1 , яка без її відома та згоди здійснювала відеозйомку, однак заперечила проти нецензурних висловлювань в адресу останньої. Свою поведінку мотивувала тим, що її обурила поведінка потерпілої та її доньок, які провокували конфлікт з її чоловіком ОСОБА_4 (а. с. 9-10), рапортом старшого ДОП Воловецького ВП Мукачівського ВП ГУ НП в Закарпатській області Бобонича І.В. 

-3-
Судом першої інстанції зроблено правильний висновок, що вживання означених словосполучень стосовно певних осіб відноситься до лайливих слів, які містять образу і є неприпустимими у спілкуванні. Ці словосполучення були вжиті у присутності людей, порушили громадський порядок і спокій громадян. Такі дії містять склад дрібного хуліганства, що і було вірно констатовано судом першої інстанції.
Окрім того, слід зазначити, що відповідно до положень ст. 173 КУпАП дрібне хуліганство - це нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян. При цьому такі дії мають вчинятися безпричинно, з неповаги до громадського порядку і спокою громадян.
Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства. Суть даного правопорушення зводиться до вчинення таких дій, що привели до дестабілізації стану суспільства.
Громадська небезпека дій правопорушників проявляється в тому, що дрібне хуліганство певною мірою дезорганізує весь комплекс суспільних відносин, що склалися, а дії правопорушників спрямовані проти забезпечення нормального життя.
Зі змісту письмових пояснень, які містяться в матеріалах справи вбачається, що потерпіла ОСОБА_1 підтвердила, що була очевидицею того, як ОСОБА_2 в присутності її доньок безпричинно ображала та нецензурно лаялась на їх адресу, а також спричинила їй тілесні ушкодження. 
Вказані пояснення узгоджуються з фактичними обставинами, відображеними у протоколі про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що ОСОБА_2 знаходячись на вул. Чорновола в смт. Воловець, виражалась на її адресу нецензурними словами. 
Сумнівів щодо достовірності вказаних доказів не виникає, оскільки вони узгоджуються з іншими доказами по справі.
Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення за ст. 173 КУпАП, а саме дрібного хуліганства - є місце його скоєння, а саме - громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.
Друга ознака об`єктивної сторони цього правопорушення полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Нецензурну лайку у громадських місцях, в контексті вчинення даного правопорушення, належить розуміти як найбільш цинічні лайки, що належать, як правило, до сфери неприязних відносин, непристойні висловлювання, один із найогидніших різновидів словесної брутальності.
Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку, де громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.
Оскільки ОСОБА_2 виражалася нецензурною лайкою в сторону потерпілої в присутності сторонніх осіб, поблизу її дворогосподарства по вул. Чорновола в смт. Воловець, що є громадським місцем, та призвело до порушення громадського порядку, тобто спокійної обстановки нормальних умов перебування цих громадян, а тому в діях ОСОБА_2 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, оскільки її дії виразились саме у вчиненні дрібного хуліганства.

-4-

Доводи ОСОБА_2 про те, що нецензурними словами не виражалась на адресу потерпілої ОСОБА_1 , не узгоджується з фактичними обставинами та спростовані наведеними вище доказами, яким суд першої інстанції дав належну оцінку і на думку апеляційного суду не може бути підставою для скасування оскаржуваної постанови судді за наявності доказів вини особи, яка поза всяким розумним сумнівом доведена.
Разом з тим, доводи апеляційної скарги про те, що всупереч вимог ст. 268 КУпАП суд розглянув справу без участі ОСОБА_2 всупереч відсутності даних про її належне повідомлення про час і місце розгляду справи, апеляційний суд вважає також такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції викладених у судовому рішенні та не свідчать про відсутність у діях ОСОБА_2 складу передбаченого ст. 173 КУпАП адміністративного правопорушення, а також не свідчать про порушення права ОСОБА_2 на захист. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд враховує те, що: факт розгляду справи без участі правопорушника не являється підставою для скасування чи зміни судового рішення у справах про адміністративні правопорушення; про час та місце розгляду судом першої інстанції справи ОСОБА_2 було відомо, про що свідчить її твердження в апеляційній скарзі про перебування справи у провадженні судді Вотьканича В.А. та її подальшого перерозподілу судді Софілканич О.А. 
Інших доказів, які б свідчили про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи в апеляційній скарзі не наведено.
Таким чином, в діях ОСОБА_2 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, оскільки її дії виразились у вчиненні дрібного хуліганства.
За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_2 , слід залишити без задоволення, а постанову судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 28. 09. 2020 щодо неї, без змін.  
При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що ОСОБА_2 не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, і будь-яких обґрунтованих клопотань з цього приводу, у тому числі про витребування доказів, не заявлялось.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу  ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 28. 09. 2020 щодо неї, - без змін.
       Постанова набирає законної сили негайно й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: