ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 жовтня 2021 р.	Справа № 440/7528/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Спаскіна О.А.,
Суддів: Присяжнюк О.В. ,  Любчич Л.В. ,
за участю секретаря судового засідання Медяник А.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.06.2021 року, головуючий суддя І інстанції: Є.Б. Супрун, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава,  36039,  по справі № 440/7528/20
за позовом    ОСОБА_1 , який діє у своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2      
до  Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради                    
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Полтавської міської ради (надалі - відповідач, УЖКГ), в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача, що пов`язана із невжиттям дій для припинення використання контейнерного майданчика за адресою: АДРЕСА_1 , який використовується під розміщення контейнерів для зберігання побутових відходів, після подачі позивачем 22.11.2018 скарги з вимогою припинити використання цього майданчика, а також зобов`язати відповідача вчинити дії на припинення використання контейнерного майданчика за вищевказаною адресою та утриматися від вчинення дій з розміщення контейнерів на цьому майданчику.
Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 15.06.2021 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Управління житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Полтавської міської ради, яка виразилася у невжитті дій з метою припинення функціонування контейнерного майданчика для збору твердих побутових відходів населення по АДРЕСА_1 .
Зобов`язано Управління житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Полтавської міської ради  (вул. Стрітенська, 19, м. Полтава, 36000, ідентифікаційний код 03365854) вчинити дії з метою припинення використання контейнерного майданчика для збору твердих побутових відходів населення по АДРЕСА_1 .
В решті вимог - позов залишено без задоволення.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Управління житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Полтавської міської ради (вул. Стрітенська, 19, м. Полтава, 36000, ідентифікаційний код 03365854) частину судових витрат, що пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн 40 коп.
Відповідач, не погодившись з даним рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що приймаючи зазначене рішення суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з`ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права.
В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не прибули, про дату, час і місце судового засідання   повідомлені своєчасно та належним чином. 
Представник відповідача надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи без його участі, в якому, крім того, апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі, посилаючись на мотиви та доводи, викладені в апеляційній скарзі.
Відповідно до  ч.2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених  про дату, час і місце  розгляду справи, не перешкоджає  розгляду  справи.
У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалось.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ст.308 КАС України та керуючись ст.229 КАС України.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача,  перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 з 2013 року є власником житлового приміщення - квартири в багатоквартирному будинку по АДРЕСА_1 , де він проживає зі своєю донькою ОСОБА_2 . 
У безпосередній близькості від вікон квартири позивача, на відстані 6,5 м, обабіч проїжджої частини вулиці Ватутіна розміщений майданчик для встановлення контейнерів по збиранню та тимчасовому зберіганню побутових відходів, де знаходиться 5 контейнерів для побутових відходів.
Даний факт ніким не заперечується оскільки є очевидним, а тому приймається судом до уваги як такий. У зв`язку з цим клопотання позивача щодо виклику свідків для підтвердження цього факту суд залишає без задоволення, як зайве.
З огляду на те, що цей майданчик розміщений з порушенням норм санітарних правил на неприпустимій близькості від помешкання, внаслідок чого спричиняються різного роду незручності для проживання у безпечних для здоров`я позивача та його сім`ї умовах, ОСОБА_2 з 2014 року скаржиться з цього приводу до органів виконавчої влади міста та до суду.
Так, у справі №554/5323/15-а за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Полтавського міського голови, Виконавчого комітету Полтавської міської ради, Полтавського комунального автотранспортного підприємства 1628, Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна організація №2" Полтавської міської ради, Головного управління Держсанепідемслужби у Полтавській області, Управління з питань містобудування та архітектури виконавчого комітету Полтавської міської ради, Виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради, Інспекції по контролю за благоустроєм, екологічним та санітарним станом міста Виконавчого комітету Полтавської міської ради, Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради про визнання незаконними та скасування розпорядження, актів комісійного обстеження та зобов`язання вчинити дії Октябрський районний суд м. Полтави своїм рішенням від 19.11.2015, в редакції постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.03.2016, позов задовольнив частково. 
Крім іншого, суд (з урахуванням висновків суду апеляційної інстанції) визнав незаконним та скасував розпорядження Полтавського міського голови №247-р від 16.08.2010 "Про закріплення контейнерних майданчиків на території м. Полтави" в частині розташування контейнерного майданчика для збору твердих побутових відходів, в кількості п`яти контейнерів, біля будинку АДРЕСА_1 , зобов`язавши при цьому Виконавчий комітет Полтавської міської ради вчинити необхідні дії з метою припинення використання контейнерного майданчика по вул. Ватутіна в м. Полтаві.
19.07.2016 згідно з актом державного виконавця на виконання вказаного рішення суду контейнери для сміття були фактично прибрані з майданчику по АДРЕСА_1 та припинено використання вказаного контейнерного майданчика.
Однак, після видалення контейнерів, на майданчику по АДРЕСА_1 почало утворюватися стихійне звалище побутових відходів, як про це повідомляється у листі начальника Полтавського КАТП 1628 від 28.03.2019 (а.с. 91). В цьому ж листі повідомляється про те, що Полтавське КАТП 1628 отримало велику кількість усних скарг від мешканців будинків по АДРЕСА_3 та АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_4 щодо неналежного забезпечення санітарного стану прилеглої до будинків території.
31.10.2016  Полтавським КАТП 1628 контейнери повернуто на майданчик.
У зв`язку з цим ОСОБА_1 та ОСОБА_3 знову звернулися до суду з позовом до Виконавчого комітету Полтавської міської ради та УЖКГ, треті особи: КП “ЖЕО №2” Полтавської міськради, Полтавське КАТП №1628 про визнання дій та бездіяльності протиправними, стягнення шкоди та зобов`язання вчинити дії.
Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 06.12.2017 у справі №554/3138/17, яка в цій частині залишена без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.05.2018, адміністративний позов задоволено частково. Суд визнав протиправними дії УЖКГ щодо надання доручення від 21.10.2016 №Р010601/08/2592 Полтавському КАТП №1628 про повернення контейнерів для збору твердих побутових відходів на контейнерний майданчик по вулиці Ватутіна, 3 м. Полтави. Зобов`язано УЖКГ вчинити необхідні дії з припинення використання контейнерного майданчика для збору твердих побутових відходів по вул. Ватутіна, 3 в м. Полтаві та подати до суду протягом 30 днів з дня набрання даною постановою законної сили звіт про її виконання. У іншій частині позовних вимог відмовлено.
19.11.2018 Полтавське КАТП 1628 повернуло контейнери на майданчик без вирішення цього питання шляхом прийняття виконавчим органом акту в порядку, передбаченому п. 2.10 Державних санітарних норм та правил утримання територій  населених  місць, що затверджені наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.03.2011 №145.
У зв`язку з цим позивач 22.11.2018 звернувся до відповідача зі скаргою, в якій, крім іншого, просив вчинити необхідні дії з метою припинення використання контейнерного майданчика, однак позитивного результату досягнути так і не вдалося.
З огляду на те, що відповідач фактично самоусунувся від вирішення піднятої у скарзі проблеми, позивач вважає, що УЖКГ допустило протиправну бездіяльність, яка виявилася у невжитті  дій з метою припинення використання майданчика після подачі позивачем 22.11.2018 скарги з вимогою припинити використання цього майданчика, у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.
Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з його часткової обґрунтованості. 
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Суспільні відносини, які виникають у сфері забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя, врегульовано Законом України від 24.02.1994 №4004-XII "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення", який визначає відповідні права і обов`язки державних органів, підприємств, установ, організацій та громадян, встановлює порядок організації державної санітарно-епідеміологічної служби і здійснення державного санітарно-епідеміологічного нагляду в Україні (надалі - Закон №4004-XII).
Державні санітарні норми та правила, санітарно-гігієнічні та санітарно-протиепідемічні правила і норми, санітарно-епідеміологічні правила і норми, протиепідемічні правила і норми, гігієнічні та протиепідемічні правила і норми, державні санітарно-епідеміологічні нормативи, санітарні регламенти (далі - санітарні норми), відповідно до визначення основних термінів і понять наведених у ст. 1 вказаного Закону, - обов`язкові для виконання нормативно-правові акти центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, що встановлюють медичні вимоги безпеки щодо середовища життєдіяльності та окремих його факторів, недотримання яких створює загрозу здоров`ю і життю людини та майбутніх поколінь, а також загрозу виникнення і розповсюдження інфекційних хвороб та масових неінфекційних захворювань (отруєнь) серед населення.
Згідно зі ст. 2 Закону №4004-XII законодавство України про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення (санітарне законодавство) базується на Конституції України і складається з Основ законодавства України про охорону здоров`я, цього Закону, законів України "Про захист населення від інфекційних хвороб", "Про протидію захворюванню на туберкульоз", "Про запобігання захворюванню на синдром набутого імунодефіциту (СНІД) та соціальний захист населення", інших нормативно-правових актів та санітарних норм".
Основи законодавства України про охорону здоров`я, відповідно до преамбули Закону України від 19.11.1992 №2801-XII, визначають правові, організаційні, економічні та соціальні засади охорони здоров`я в Україні, регулюють суспільні відносини у цій сфері з метою забезпечення гармонійного розвитку фізичних і духовних сил, високої працездатності і довголітнього активного життя громадян, усунення факторів, що шкідливо впливають на їх здоров`я, попередження і зниження захворюваності, інвалідності та смертності, поліпшення спадковості.
Статтею 27 Основ законодавства України про охорону здоров`я передбачено, що санітарно-епідемічне благополуччя територій і населених пунктів забезпечується системою державних стимулів та регуляторів, спрямованих на суворе дотримання санітарно-гігієнічних і санітарно-протиепідемічних правил та норм, комплексом спеціальних санітарно-гігієнічних і санітарно-протиепідемічних заходів та організацією державного санітарного нагляду.
В Україні встановлюються єдині санітарно-гігієнічні вимоги до планування і забудови населених пунктів; будівництва і експлуатації промислових та інших об`єктів; очистки і знешкодження промислових та комунально-побутових викидів, відходів і покидьків; утримання та використання жилих, виробничих і службових приміщень та територій, на яких вони розташовані; організації харчування і водопостачання населення; виробництва, застосування, зберігання, транспортування та захоронення радіоактивних, отруйних і сильнодіючих речовин; утримання і забою свійських та диких тварин, а також до іншої діяльності, що може загрожувати санітарно-епідемічному благополуччю територій і населених пунктів.
Відповідно до  статті  27  Основ  законодавства  України  про охорону здоров`я, статті 1 Закону  України  "Про забезпечення санітарного  та  епідемічного благополуччя населення", статті 4 Закону України "Про  благоустрій  населених пунктів", статті  24  Закону  України "Про відходи" наказом Міністерства охорони здоров`я від 17.03.2011 №145, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 05.04.2011 за №457/19195, затверджено Державні санітарні норми та правила утримання територій населених місць (надалі - Санітарні  норми), якими визначено вимоги  до санітарного очищення  територій  населених місць, а також правила виконання робіт з належного прибирання об`єктів  благоустрою та державного санітарно-епідеміологічного  нагляду у сфері благоустрою населених пунктів і поводження з відходами.
Згідно з п. 1.3. Санітарних норм їх дія поширюється на відносини, що виникають у сфері благоустрою населених пунктів  та  поводження  з відходами,   та   вони  є  обов`язковими  для  виконання  органами виконавчої  влади,   місцевого   самоврядування,   підприємствами, установами,   організаціями   незалежно  від  форми  власності та підпорядкування і громадянами. 
Контейнерні майданчики, згідно з п. 2.8 Санітарних норм, повинні бути віддалені від меж земельних ділянок навчальних та лікувально-профілактичних закладів, стін житлових та громадських  будівель  і  споруд, майданчиків для ігор дітей та відпочинку населення на відстань  не менше 20 м.
При цьому пунктом 2.10 Санітарних норм передбачено, що у виняткових випадках в районах забудови,  що склалася, де немає можливості дотримання відстаней, зазначених у пункті 2.8 Санітарних  норм, місця розташування контейнерних майданчиків встановлюються комісією за участю посадових осіб спеціально уповноважених органів містобудування та архітектури і державної санітарно-епідеміологічної служби, а також представників балансоутримувача будинку та органу самоорганізації населення. Комісією складається акт довільної форми щодо місця розташування контейнерного майданчика,  який підписується всіма членами комісії у чотирьох примірниках для кожної із сторін. 
Аналогічно, пунктом 48.2 Правил благоустрою міста Полтава, затверджених рішенням 11 сесії Полтавської міської ради 7 скликання від 16.06.2017, передбачено, що майданчики для встановлення контейнерів повинні мати водонепроникне покриття і при можливості мають бути огороджені з трьох боків зеленими насадженнями або імітуючими огорожами. Вони мають бути віддалені від житлових будинків, дитячих закладів, спортивних площадок і від місць відпочинку населення на відстань не менше 20 м.
В районах існуючої забудови та у конфліктних ситуаціях місце розташування майданчиків встановлюється комісійно за участю інспекції по контролю за благоустроєм, екологічним та санітарним станом міста, управління з питань містобудування та архітектури, управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради, вуличного комітету, управління Держпродспоживслужби, власника контейнерів відповідно до комплексної схеми розміщення контейнерних майданчиків.
Тож за даних обставин у відповідача є два варіанти поведінки: вчинити необхідні дії з припинення використання контейнерного майданчика для збору твердих побутових відходів по вул. Ватутіна, 3 в м. Полтаві, як це передбачено постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 06.12.2017 у справі №554/3138/17, або ж скласти акт довільної форми щодо місця розташування контейнерного майданчика,  який підписується всіма членами комісії у чотирьох примірниках для кожної із сторін, як це передбачено пунктом 2.10 Санітарних норм.
При цьому такий акт має бути складений з урахуванням висновків сформульованих Октябрським районним судом м. Полтави у постанові від 06.12.2017 у справі №554/3138/17, де суд надаючи оцінку доказам у справі зазначив, що акт від 11.11.2016 виконаний цілком непрофесійно, відомості його констатуючої частини некоректні, недостовірні, а дані резолютивної частини необґрунтовані та не об`єктивні. Зокрема, до акту не доєднано жодних схем, таблиць, фото - відео записів, а також відомостей про ґрунтоване вивчення пропозицій позивача ОСОБА_1 , наявних у розпорядженні УЖКГ. З акту не вбачається точних даних про об`єкти та відправні точки між якими констатовано відстані, ці відстані взагалі не вказані, як не зазначено і мірні засоби чи докази їх застосування. У акті відсутні також основоположні дані та висновки уповноважених органів за дотриманням вимог санітарного законодавства, зокрема Держсанепідслужби у Полтавській області щодо можливості встановлення контейнерного майданчика на відстані 6 метрів до житлової квартири АДРЕСА_5 позивача ОСОБА_1 у будинку АДРЕСА_1 .
Апелянт зазначає, що УЖКГ не приймало (на видавало) будь-яких управлінських рішень, наказів чи інших розпорядчих документів, які б зобов`язували Полтавське КАТП 1628 встановити контейнери для побутових відходів на контейнерному майданчику. Більш того, з боку УЖКГ вживалися заходи у вигляді надання доручення Полтавському КАТП 1628 вчинити необхідні дії по визначенню місця розташування майданчика для встановлення контейнерів, припинення використання майданчика по АДРЕСА_1 . Крім того, УЖКГ не є надавачем послуг по збиранню, вивезенню та захороненню твердих побутових відходів та не уповноважене на прийняття рішень щодо місць розміщення чи припинення використання майданчиків для розміщення контейнерів для збору побутових відходів, натомість може надавати лише пропозиції. Єдиним видом економічної діяльності УЖКГ є державне управління загального характеру, що підтверджується відповідними записами в Єдиному держреєстрі. 
У зв`язку з цим суд звертає увагу на приписи пункту 7.1 згаданих вище Правил благоустрою міста Полтава, яким передбачено, що організація забезпечення прибирання та санітарного очищення територій, закріплення територій для утримання в належному стані, розроблення схем і встановлення меж територій, закріплених за підприємствами, установами та організаціями, на землях комунальної форми власності міста покладається на виконавчі органи Полтавської міської ради, зокрема на Управління житлово-комунального господарства згідно розробленого ними порядку.
Вимоги до утримання і прибирання територій підприємств, організацій, вулиць і дворів врегульовано розділом VIII цих Правил.
Відповідно до п. 42.1 вказаного розділу Правил, схеми об`єктів благоустрою, з нанесенням меж територій для прибирання, затверджуються в установленому порядку виконавчим органом Полтавської міської ради – Управлінням житлово-комунального господарства.
З огляду на приведене вище нормативно-правове регулювання питань організації забезпечення прибирання та санітарного очищення територій, закріплення територій для утримання в належному стані, суд констатує правильність дій позивача в частині визначення УЖКГ відповідачем у даному спорі, у зв`язку з чим твердження самого відповідача з приводу відсутності у нього повноважень щодо визначення місць розміщення чи припинення використання майданчиків для розміщення контейнерів для збору побутових відходів суд визнає безпідставними, такими, що спрямовані на самоусунення від вирішення піднятої у скаргах позивача проблеми.
З постанови Октябрського районного суду м. Полтави від 06.12.2017 у справі №554/3138/17, слідує, що УЖКГ при організації повернення контейнерів для збору твердих побутових відходів на вулицю Ватутіна, 3 м. Полтави з 21.10.2016 діяв протиправно, тобто в порушення існуючих обов`язкових для виконання санітарних норм, а також без дотримання вимог безсторонності, добросовісності, розсудливості, рівності, пропорційності, без врахування необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивачів і цілями, на досягнення яких були спрямовані його дії та урахування їх права на участь у прийнятті рішення.
З цих підстав суд задовольнив позов у частині вимог щодо визнання протиправними дій УЖКГ з приводу надання доручення від 21.10.2016 №Р010601/08/2592 Полтавському КАТП №1628 про повернення контейнерів для збору твердих побутових відходів на контейнерний майданчик по вулиці Ватутіна, 3 м. Полтави із зобов`язанням вчинити необхідні дії з припинення використання вказаного контейнерного майданчика.
При цьому незважаючи на судову заборону з припинення використання вказаного контейнерного майданчика, 19.11.2018  Полтавське КАТП 1628 повернуло контейнери на майданчик без вирішення цього питання шляхом прийняття відповідного рішення виконавчим органом шляхом складення акту в порядку, передбаченому п. 2.10 Санітарних норм.
Використання цього майданчика здійснюється і до теперішнього часу.
Зі свого боку УЖКГ заперечує свою причетність до щодо прийняття будь-яких управлінських рішень, наказів чи інших розпорядчих документів, які б зобов`язували Полтавське КАТП 1628 повернути контейнери на майданчик по вул. Ватутіна, 3 у м. Полтаві.
У свою чергу начальник Полтавського КАТП 1628 Бойко Т.Г. у своєму листі до УЖКГ від 09.01.2019 №0035 (а.с. 142) повідомляє, що Полтавське КАТП 1628 на виконання постанов судів по справах 554/5323/15-ата №554/3138/17 раніше здійснювало переміщення контейнерів із майданчика по вул. Ватутіна, 3 на майданчик по вул. Зигіна, 6. Однак після цього на майданчику по вул. Ватутіна, 3 почало утворюватися стихійне звалище побутових відходів, прибирання якого завдає збитків Полтавському КАТП 1628 та створює неналежний санітарний стан території, що прилягає до майданчика по вул. Ватутіна, 3. У зв`язку з цим та з метою запобігання утворенню неналежного санітарного стану виникла необхідність повернення контейнерів на майданчик по вул. Ватутіна, 3. При цьому автор звертає увагу на те, що Полтавське КАТП 1628 самостійно не приймає рішення про визначення чи зміну місця розташування контейнерних майданчиків у районах існуючої забудови, так як відповідно до абз.2 п. 37.2 ст. 37 Правил благоустрою та забезпечення чистоти і порядку в місті Полтава, затверджених рішенням 15 сесії 5 скликання Полтавської міської ради від 06.06.2007, - в районах існуючої забудови та конфліктних ситуаціях місце розташування майданчиків для встановлення контейнерів встановлюються комісійно (за участю районного архітектора, житлово-експлуатаційної організації, вуличного комітету, санітарного лікаря).
З огляду на таку безвідповідальну поведінку учасників суд нагадує відповідачу зміст висновків Верховного Суду, сформульованих у п.п. 29, 30 постанови від 29.10.2020 у справі №440/1829/19, де Суд зазначив, що Полтавське КАТП 1628, будучи виконавцем послуг з перевезення побутових відходів, забезпечує надання споживачам комунальних послуг зі збирання у межах певної території та вивезення побутових відходів. Таким чином, Полтавське КАТП 1628 не є суб`єктом владних повноважень у розумінні положень КАС України, не виконує окремих владних управлінських функцій, у тому числі делегованих повноважень у спірних правовідносинах.
З огляду на зазначене Верховний Суду у п.п. 34-41 постанови від 29.10.2020 у справі №440/1829/19 підсумував, що спір у частині вимог до Полтавського КАТП 1628 належить розглядати за правилами цивільного судочинства, оскільки такі не пов`язані із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, що виключає його розгляд у порядку адміністративного судочинства.
При цьому, Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради, за висновком Верховного Суду, підпадає під визначення поняття суб`єкт владних повноважень, яке передбачене пунктом 7 частини 1 статті 4 КАС України. 
Зважаючи на висновок Верховного Суду про правосуб`єктність УЖКГ, як відповідача у даному спорі, приймаючи до уваги висновок, зроблений судом у даній справі, про наявність у відповідача достатньої компетенції з приводу вирішення питань щодо розміщення контейнерних майданчиків для збору побутових відходів населення, а також висновки Октябрського районного суду м. Полтави, зроблені у справі №554/3138/17 щодо протиправності дій УЖКГ при організації повернення контейнерів для збору твердих побутових відходів на вулицю Ватутіна, 3 м. Полтави з 21.10.2016, за відсутності акту складеного в порядку 2.10 Санітарних норм та з огляду на факт функціонування контейнерного майданчика по вул. Ватутіна, 3 у м. Полтаві суд констатує факт протиправної бездіяльності УЖКГ, яка виразилася у невжитті ефективних дій з метою припинення функціонування вказаного контейнерного майданчика, у зв`язку з чим відповідна позовна вимога підлягає задоволенню.
Так само і з тих же мотивів підлягає задоволенню, як нерозривна з первісною, вимога позивача щодо зобов`язання відповідача вчинити дії з метою припинення використання контейнерного майданчика для збору твердих побутових відходів по вул. Ватутіна, 3 у м. Полтаві.
При цьому не може бути задоволеною вимога позивача щодо зобов`язання утриматися від вчинення дій по встановленню контейнерів на майданчик допоки питання про його використання не буде вирішено у передбаченому законодавством порядку, оскільки завданням адміністративного судочинства, згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Тобто, предметом судового реагування можуть бути лише порушення, тобто події які відбулися, а не можуть з певною ймовірністю відбутися у майбутньому. 
Таким чином судова колегія погоджується з правомірним висновком суду першої інстанції про те, що позов належить задовольнити частково.
Згідно ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч. 1 ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, відповідача у справі.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
          Керуючись ч. 4 ст. 241, ч. 3 ст. 243, ст.ст. 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд,  -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради - залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.06.2021 року по справі № 440/7528/20 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 

Головуючий суддя 		О.А. Спаскін	
Судді 	   	О.В. Присяжнюк    Л.В. Любчич   	
Повний текст постанови складено  02.11.2021 року