ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2021 року	Львів	Справа № 300/3908/20 пров. № А/857/12750/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді:                                                  Запотічного І.І.,
суддів:                                                                      Глушка І.В., Матковської З.М., 
при секретарі судового засідання:                              Пославському Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення  Івано-Франківського окружного адміністративного суду  від 05 травня 2021 року (суддя Біньковська Н.В., ухвалене в м. Івано-Франківську о 14:01, повний текст складено 28.05.2021) у справі № 300/3908/20  за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України, Державної установи «Чернівецька академія патрульної поліції» про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, - 

                                                                  ВСТАНОВИВ:

23.12.2020р. ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Національної поліції України, Державної установи "Чернівецька академія патрульної поліції", та з наведених у ньому підстав,  просить: визнати протиправним та скасувати наказ Національної поліції України   від 27.10.2020 №1600; визнати протиправним та скасувати наказ Національної поліції України   від 25.11.2020 за №1317 о/с "По особовому складу" про звільнення зі служби в поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , заступника начальника ДУ "Чернівецька академія патрульної поліції"; поновити на займаній посаді старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , заступника начальника ДУ "Чернівецька академія патрульної поліції"; стягнути з ДУ "Чернівецька академія патрульної поліції" в користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 травня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.   
Не погоджуючись з даним рішенням суду  позивач ОСОБА_1  подала апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, в якій покликаючись на порушення судом при  прийнятті судового рішення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення суду  та прийняти  нове, яким задоволити позов повністю.   
В обґрунтування апеляційної скарги, зокрема,  зазначає, що суд першої інстанції не прийняв до уваги та не надав оцінки аргументам щодо недопущення звільнення одинокої матері. Апелянт зазначає, що Закон України «Про Національну поліцію» не містить положень щодо гарантій для одиноких матерів, то в даному випадку до спірних правовідносин повинні бути застосовані положення Кодексу законів про працю України, які в свою чергу визначають такі гарантії. Апелянт вважає, що застосування до одинокої матері дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення заборонено законодавством, то у разі вчинення дисциплінарного проступку таким працівником, необхідно було б притягнути його до дисциплінарної відповідальності у спосіб, що не порушував би встановлених соціальних гарантій. Вважає, що відповідачем могло бути застосовано інший вид стягнення, що передбачено пунктом 12 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни.
Відповідач1 Національна поліція України у відзиві на апеляційну скаргу не погоджується з доводами апелянта, вважає оскаржуване рішення суду законним та просить залишити його без змін.
Відповідач 2 Державна установа «Чернівецька академія патрульної поліції» будучи повідомленою про час та місце розгляду справи, явки уповноваженого представника в судове засідання не забезпечила, що відповідно до ч.2 ст.313 КАС України не перешкоджає розгляду справи без їхньої участі.
В судовому засіданні позивач та його представник надали пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просили скасувати оскаржуване судове рішення та прийняти нове яким позов задовольнити в повному обсязі.  
В судовому засіданні представник відповідача заперечив проти апеляційної скарги, просив оскаржуване судове рішення залишити без змін.
Протокольною ухвалою суду від 16.09.2021 року продовжено строк розгляду справи на 15 днів.
Заслухавши суддю-доповідача та представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до  висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення  виходячи з наступного. 
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як вбачається з матеріалів справи 06.08.2019 наказом Національної поліції України №840 о/с ОСОБА_1 прийнято на службу в поліцію та призначено заступником начальника ДУ “Чернівецька академія патрульної поліції”.
Відповідно до наказу Національної поліції України від 05.05.2020 за №460 о/с на старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 з 05.05.2020 покладено тимчасове виконання обов`язків начальника ДУ “Чернівецька академія патрульної поліції” .
Судом встановлено, що 27.08.2020 ОСОБА_1 написала рапорт щодо надання їй додаткової оплачуваної відпустки за 2020 рік з 07.09.2020, як одинокій матері тривалістю 10 календарних днів та виплату коштів на оздоровлення, який надіслала супровідним листом від 27.08.2020 №84/128/01-2020 на ім`я т.в.о. голови Національної поліції України.
Вказаний рапорт отриманий відповідачем 05.09.2020, за резолюцією т.в.о. голови Національної поліції України від 05.09.2020 переданий 07.09.2020 до розгляду в установленому порядку Департаменту кадрового забезпечення Національної поліції України.  
В подальшому, Департамент кадрового забезпечення Національної поліції України листом від 17.09.2020 за №5339/12/1/03-2020 повідомив позивача про те, що рапорт про надання додаткової оплачуваної відпустки за 2020 рік, як одинокій матері, поданий без надання відповідного документу, в якому б з достатньою відповідністю підтверджувалась відсутність участі батька у вихованні дитини, у зв`язку із чим повертається без реалізації (а.с.94).
Начальником Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України 17.09.2020 на ім`я голови Національної поліції України подано доповідну записку за фактом попередньої перевірки порядку проходження служби та виконання функціональних обов`язків окремими посадовими особами ДУ “Чернівецька академія патрульної поліції”, у якому зазначено, що ОСОБА_1 , покладені на неї функціональні обов`язки не виконує та на робочому місці відсутня. Вказано, що 08.09.2020 зареєстровано виліт ОСОБА_1 у аеропорту “Бориспіль” сполученням “Київ – Шарм-ель-Шейх”. 
Відтак,  наказом голови Національної поліції України від 02.10.2020 №781 за вказаним фактом призначено службове розслідування, проведення якого доручено дисциплінарній комісії та 23.10.2020 головою Національної поліції України затверджено висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 .. 
Як вбачається з матеріалів справи, в подальшому, наказом голови Національної поліції України “Про застосування дисциплінарного стягнення до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 ” від 27.10.2020 №1600, за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у недотриманні вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18, частини 3 статті 91 Закону України “Про Національну поліцію”, пунктів 2, 4, 8 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VІІІ, абзацу 2 пункту 2 Посадової інструкції заступника начальника Державної установи “Чернівецька академія патрульної поліції”, затвердженої 02.01.2020 начальником ДУ “Чернівецька академія патрульної поліції”, до заступника начальника Державної установи “Чернівецька академія патрульної поліції” Національної поліції України старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції .
Також, наказом голови Національної поліції України “По особовому складу” від 25.11.2020 за №1317 о/с, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 відповідно до частини 1 статті 77 Закону України “Про Національну поліції” звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного Статуту Національної поліції України).
Вважаючи своє звільнення зі служби в поліції незаконним, позивач звернулася з позовом до суду.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що оскаржувані накази відповідача є законними та підстави для їх скасування відсутні.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції з огляду на наступне.
Згідно Положення про Державну установу “Чернівецька академія патрульної поліції”, Чернівецька академія патрульної поліції є державною установою Національної поліції, що діє для забезпечення  організації первинної професійної підготовки поліцейських, яких вперше прийнято на службу в поліції, підвищення кваліфікації і спеціалізації молодшого складу поліції, а також проведення окремих форм службової підготовки. Безпосереднє управління академією здійснює начальник (директор), який призначається на посаду і звільняється з посади в установленому порядку головою Національної поліції. За відсутності начальника (директора) академії, тимчасове виконання обов`язків начальника (директора) академії покладається на визначену особу в установленому порядку головою Національної поліції.
Відповідно до пункту 1 посадової інструкції заступника начальника Державної установи “Чернівецька академія патрульної поліції” старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , посада заступника начальника Державної установи “Чернівецька академія патрульної поліції” належить до категорії середнього складу Національної поліції України. 
Відповідно до частини 1 статті 59 Закону України “Про Національну поліцію”  служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Згідно ч.3 ст.59 вказаного вище Закону рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.
Статтею 92 Закону України “Про Національну поліцію” визначено, що поліцейським надаються щорічні чергові оплачувані відпустки в порядку та тривалістю, визначених цим Законом. Поліцейському надаються також додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки, соціальні відпустки, відпустки без збереження заробітної плати (грошового забезпечення) та інші види відпусток відповідно до законодавства про відпустки.
          Відповідно до частини 1 статті 19 Закону України “Про відпустки” одинокій матері надається щорічно додаткова оплачувана відпустка тривалістю 10 календарних днів без урахування святкових і неробочих днів (стаття 73 КЗпП України).
Отже, надання поліцейському відпустки відповідно до законодавства оформлюється письмовим наказом по особовому складу.
Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , яка виховує неповнолітнього сина, без прийняття уповноваженою особою, за її рапортом від 27.08.2020 про надання їй соціальної відпустки як одинокій матері наказу, з 08.09.2020 по 11.09.2020 та з 14.09.2020 по 15.09.2020 не вийшла на службу, вилетівши 08.09.2020 за кордон.  Позивач цього не заперечила.
Як вірно зазначено судом першої інстанції, відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII,   службова дисципліна - дотримання поліцейським  Конституції  і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Статтею 11 Дисциплінарного статуту визначено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Також статтею 12 вказаного Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Згідно положень статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України за вчинення дисциплінарного проступку застосовується дисциплінарне стягнення.  
Крім цього, відповідно до статті 14 зазначеного Дисциплінарного статуту з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків, за наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення, проводиться службове розслідування.
Як вірно  встановлено судом першої інстанції, підставою для видачі оскаржуваних наказів слугували матеріали та висновок службового розслідування від 23.10.2020, за результатами якого встановлено, що ОСОБА_1 , діючи в порушення вимог внутрішнього розпорядку для поліцейських, державних службовців та працівників апарату центрального органу управління поліції, в період з 08.09.2020 по 11.09.2020 та з 14.09.2020 по 15.09.2020, не маючи правових підстав була відсутня на службі без поважних причин, тобто вчинила прогул. При цьому зазначено, що ОСОБА_1 вважаючи, що їй в обов`язковому порядку повинні надати відпустку з 07.09.2020, не переконавшись у виданні Національною поліцією України наказу про відпустку, не вийшла на службу. Відповідно до інформації Департаменту Інформаційно-аналітичної підтримки Національної поліції України, 08.09.2020 ОСОБА_1 перетнула кордон в міжнародному аеропорту “Бориспіль” у напрямку Арабської Республіки Єгипет та повернулась на територію України 15.09.2020. Тобто була відсутня на роботі з 08 по 11 вересня 2020 року та з 14 по 15 вересня 2020 року. 
Як вбачається з пункту 3 висновку службового розслідування від 23.10.2020 за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у недотриманні вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18, частини 3 статті 91 Закону України “Про Національну поліцію”, пунктів 2, 4, 8 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VІІІ, абзацу 2 пункту 2 Посадової інструкції заступника начальника Державної установи “Чернівецька академія патрульної поліції”, затвердженої 02.01.2020 начальником ДУ “Чернівецька академія патрульної поліції”, до заступника начальника Державної установи “Чернівецька академія патрульної поліції” Національної поліції України старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 слід застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Колегія суддів зазначає, що пунктами частини 1 статті 18 Закону України “Про Національну поліцію”  визначено, що  поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень  Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
Крім цього, відповідно до пунктів 2, 4, 8 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених  статтею 18  Закону України “Про Національну поліцію”, зобов`язує поліцейського знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку. 
Частиною 3 статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України визначено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень, як зауваження, догана, сувора догана, попередження про неповну службову відповідність, пониження у спеціальному званні на один ступінь, звільнення з посади, звільнення із служби в поліції.
У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого  статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції (ч.7 ст.19 Дисциплінарного статуту).
Відповідно до ч. 8 ст.19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Аналіз  матеріалів службового розслідування по факту порушення позивачем службової дисципліни, свідчить про те, що при визначенні дисциплінарного стягнення позивачу – звільнення зі служби, відповідач, врахувавши обставини вчинення дисциплінарного проступку, особу позивача, вважав, що за вчинення наведеного вище проступку до позивача слід застосувати саме таке дисциплінарне стягнення.  
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що застосований до позивача вид дисциплінарного стягнення  – звільнення зі служби в поліції, з врахуванням всіх обставин проступку є співмірним вчиненому правопорушенню.
Доводи апелянта про те, що відповідачем не мотивовано відмову у наданні відпустки, позивач є одинокою матір`ю, а тому має право на соціальну відпустку відповідно до статті 19 Закону України “Про відпустки” не можуть бути взяті до уваги, оскільки предметом спору у цій справі не є правомірність чи протиправність дій, рішень, бездіяльності відповідача у ненаданні відпустки. 
Разом з тим, слід зазначити, що відпустка, передбачена статтею 19 Закону України “Про відпустки”, є додатковою соціальною відпусткою, чинним законодавством не передбачено обов`язку роботодавця надавати таку відпустку у визначений одинокою матір`ю час. 
Крім цього не встановлено погодження уповноваженою особою відповідача ОСОБА_1 надання їй або вибуття з 07.09.2020 у наведену вище відпустку,  чого не заперечує також позивач. 
Згідно наданих в ході службового розслідування пояснень, ОСОБА_1 зазначила, що підпорядкування навчального закладу ДУ “Чернівецька академія патрульної поліції” здійснюється заступнику голови Національної поліції Тетері В.М., відповідно, вона як тимчасово виконуючий обов`язки начальника цієї установи підпорядковується ОСОБА_2 . Маючи намір піти у вересні 2020 року в додаткову відпустку, вона в телефонному режимі усно звернулась до заступника голови Національної поліції Фрацевича О.Ю., з проханням роз`яснити процедуру надання такої відпустки, який пояснив, що потрібно надіслати на адресу ДЗК відповідний письмовий рапорт. 
Як вбачається також згідно з  наданих в ході службового розслідування пояснень заступником голови Національної поліції України ОСОБА_2 , відповідно до розподілу обов`язків він координує і контролює діяльність державних установ. Питання щодо надання відпустки з 07.09.2020 ОСОБА_1 з ним не погоджувала, про бажання піти у таку відпустку його не інформувала.
Відповідно до відомостей, наявних на офіційному сайті Національної поліції України, ОСОБА_3 є заступником голови Національної поліції України - керівником патрульної поліції, тобто не є особою, уповноваженою вирішувати питання щодо надання ОСОБА_1 відпусток.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що аналізуючи доводи ОСОБА_1 щодо необґрунтованості застосування до неї дисциплінарного стягнення у виді  звільнення із служби в поліції за вчинення зазначеного вище дисциплінарного проступку, підставою для притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності є наявність самого дисциплінарного порушення, при цьому вид дисциплінарного стягнення визначається особою, яка вирішує питання про його накладення.
Крім того, Дисциплінарний статут Національної поліції України не визначає чіткої послідовності та черговості накладення дисциплінарних стягнень за ступенем їх суворості. Це в свою чергу наділяє уповноважену особу правом самостійно визначити вид стягнення в залежності від конкретних обставин дисциплінарного проступку. 
Посилання апелянта на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16.06.2021 року у справі № 344/8767/21 яким встановлено обставини ухилення від виконання батьківського обов`язку та позбавлено батьківських прав ОСОБА_4 відносно неповнолітнього сина ОСОБА_5 , що відповідно підтверджує, що ОСОБА_1 є одинокою матір`ю не може бути взяте до уваги, оскільки дане рішення набрало законної сили 26.07.2021 року, тобто, на багато пізніше прийняття рішення суду першої інстанції у даній справі. Разом з тим дана обставина не спростовує, в будь-якому випадку, факту не виходу на роботу позивачки та виїзду за кордон без належним чином  оформленого наказу про надання їй відпустки.   
Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апелянта не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.
За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.
Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 328 КАС України, суд,- 

                                                           ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення  Івано-Франківського окружного адміністративного суду  від 05 травня 2021 у справі №300/3908/20 без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.
На постанову протягом тридцяти днів може бути подана касаційна скарга  до Верховного суду.
У випадку якщо в судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк рахується з дня складення повного тексту судового рішення. 

Головуючий суддя	 	І. І. Запотічний 	
судді	 	І. В. Глушко 	
 	 	З. М. Матковська  	
Повне судове рішення складено 18.10.2021