Справа № 168/467/21  Провадження №33/802/708/21 	Головуючий у 1 інстанції:Хаврона О. Й. 	
Категорія:ч.1 ст. 130 КУпАП 	Доповідач: Борсук П. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2021 року                                                                 місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Борсук П.П., з участю секретаря судових засідань Грицишин О.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його захисника Вічинюка А.А.,розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Старовижівського районного суду Волинської області від 09 вересня 2021 року, 
В С Т А Н О В И В
Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого листоношею АТ «Укрпошта», визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 454 грн. судового збору.
Так,  ОСОБА_1  притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 17 липня 2021 року о 17 год. 00 хв. на базі відпочинку озеро «Пісочне» керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2108», номерний знак  НОМЕР_1  з ознаками алкогольного сп`яніння, зокрема запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців, різка зміна забарвлення покриву обличчя, порушення координації рухів та відмовився у встановленому законом порядку від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги, передбачені п.2.5 ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись із постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про її скасування та закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального і процесуального права. В апеляційній скарзі зазначає про внесення доповнень до вже оформленого та підписаного ним протоколу працівником поліції, що являється порушенням вимог КУпАП, тому даний протокол не може вважатися належним та допустимим доказом. Крім цього, роз`яснення прав і обов`язків здійснювалося після оформлення протоколу про адміністративне правопорушення. Також, згідно доводів апелянта, неможливо визнати у якості належного доказу вини наявний в матеріалах справи відеозапис із нагрудної камери працівника поліції, оскільки він не містить безперервної відеозйомки та ним не зафіксовано факт роз`яснення працівниками поліції прав і обов`язків особи, щодо якої складався протокол, і підписання особою цього протоколу. Вказує про відсутність як суб`єктивної так і об`єктивної сторони правопорушення, а саме наголошує, що при керуванні автомобілем він не перебував у стані алкогольного сп`яніння, а по приїзду працівників поліції не керував транспортним засобом.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши доводи апелянта та його захисника, які апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
При цьому, за положеннями ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Так, винуватість ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП стверджується наявними доказами в матеріалах справи. В протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18№ 218806  від 17 липня2021 року зазначено, що ОСОБА_1  в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, який підписаний останнім (а.с. 3). Відеозаписом з нагрудної камери інспектора патрульної поліції зафіксовано відмову апелянта від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, також відеозаписами, зробленими свідками, зафіксовано сам факт керування транспортним засобом  ОСОБА_1  (а.с.10 диск DVD-R). Пояснення відібрані в ОСОБА_2  та ОСОБА_3  засвідчують відмову від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку та факт перебування ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння під час керування автомобілем (а.с. 5-6). Крім цього, в матеріалах справи міститься зобов`язання, відповідно до якого ОСОБА_1 зобов`язався не керувати транспортним засобом протягом 24 годин (а.с. 7). В рапорті Ковельського РУП ГУНП у Волинській області від 17 липня 2021 року зазначено причину виклику патрульної поліції, а саме керування транспортним засобом особою в стані алкогольного спяніння( а.с. 4).
Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст.266 КУпАП з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена спільним наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я №1452/735 від 9.11.2015 року, також порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи  іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 р.
Твердження апелянта про визнання протоколу про адміністративне правопорушення недопустимим доказом, оскільки працівник поліції вносив записи вже після його оформлення, є безпідставними. Зазначені доводи апелянта були предметом розгляду в місцевому суді і правильно визнані необґрунтованими та такими, що не впливають на належність наданих доказів.
Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Працівниками поліції з допомогою технічних засобів відеозапису було зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння та роз`яснено йому прав та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що підтверджується і власноручним підписом апелянта у протоколі про адміністративне правопорушення.
Також відеозаписом з нагрудної камери поліцейського вбачається, що працівниками поліції дотримано вищенаведених положень КУпАП та Інструкції при засвідченні факту відмови особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Вказаний відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, оскільки ним зафіксовані реальні дані, які не носять суб`єктивного характеру та дозволяють відновити послідовність подій, що дійсно відбулися, не можуть бути спростовані та мають істотне значення для розгляду справи. Тому посилання апелянта на відсутність безперервного відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, жодним чином не спростовує висновків суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки апелянт не довів, що події чи обставини, які відбулися поза відеозаписом спростовують його вину у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення. 
Також із відеозаписів, наданими очевидцями, зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, що підтверджується і письмовими поясненнями свідків, а тому твердження апелянта про відсутність суб`єктивної і об`єктивної складової даного адміністративного правопорушення є безпідставними.
Суд апеляційної інстанції не вбачає істотних порушень вимог КУпАП при фіксуванні відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 та складенні протоколу про адміністративне правопорушення, які могли б стати беззаперечною підставою для скасування судового рішення.
Виходячи з диспозиції ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона цього правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і відмова осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.
Тому відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння є самостійною ознакою правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Всі інші обставини, на які посилається апелянт в своїй апеляційній скарзі не впливають на законність прийнятого судом першої інстанції рішення.
Висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, відмови водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, та належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.
Також будь-яких порушень судом першої інстанції, які б стали підставою для скасування по суті правильного судового рішення, під час перевірки його в апеляційному порядку не встановлено.
Таким чином, підстав для скасування постанови судді з мотивів викладених в апеляційній скарзі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , апеляційний суд не знаходить, а тому його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову судді суду першої інстанції – без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст.294, 295 КУпАП, суд
П О С Т А Н О В И В
Апеляційну скаргу  особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Старовижівського районного суду Волинської області від 09 вересня 2021 року щодо нього - без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Копію рішення у справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої його винесено.
Суддя Волинського
апеляційного суду                                                 П.П. Борсук