Ухвала
02 листопада 2021 року
м. Київ
справа № 161/8413/19
провадження № 61-11941св21
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
Ткачука О. С. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Петрова Є. В., 
розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вест Транс», Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» про визнання правочинів удаваними і недійсними, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вест Транс» на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 березня 2021 року, додаткове рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 березня 2021 року та постанову Волинського апеляційного суду від 08 червня 2021 року,
ВСТАНОВИВ:
У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із указаним позовом, посилаючись на те, що 07 серпня 2007 року вона уклала із Акціонерним товариством «Брокбізнесбанк» (далі - АТ «Брокбізнесбанк», банк) договір кредиту на суму 225 тис. доларів США, на забезпечення виконання якого того ж дня уклала із банком договір іпотеки, предметом якого є земельна ділянка площею 0,1025 га по 
АДРЕСА_1 та розміщений на ній житловий будинок з господарськими спорудами.
09 березня 2017 року відбулися електронні торги щодо відчуження прав вимоги за кредитним договором та договором іпотеки, переможцем яких визнано Товариство з обмеженою відповідальністю «Вест Транс» (далі - ТОВ «Вест Транс»). 22 березня 2017 року між банком та ТОВ «Вест Транс» було укладено договір відступлення прав вимоги за вказаними вище договорами. 
Позивач посилалася на те, що договір відступлення права вимоги за кредитним договором є за своєю суттю договором факторингу, при цьому укладення договору факторингу із ТОВ «Вест Транс», яке не має ліцензії на надання фінансових послуг, є порушенням законодавства та підставою для визнання договору недійсним. 
Враховуючи викладене та посилаючись на те, що від законності основного договору залежить і законність договору іпотеки, позивач просила визнати договір про відступлення права вимоги від 22 березня 2017 року удаваним як такий, що вчинений сторонами для приховання договору факторингу, а також визнати договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором недійсним.
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 березня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано удаваним договір про відступлення прав вимоги від 22 березня 2017 року, укладений між ПАТ «Брокбізнесбанк»» та ТОВ «Вест Транс». Визнано удаваним договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 22 березня 2017 року, укладений між 
ПАТ «Брокбізнесбанк» та ТОВ «Вест Транс».
Додатковим рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 березня 2021 року стягнуто з ТОВ «Вест Транс» та ПАТ «Брокбізнесбанк» на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.
Постановою Волинського апеляційного суду від 08 червня 2021 року рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 5 березня 2021 року та додаткове рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 березня 2021 року залишено без змін.
У липні 2021 року ТОВ «Вест Транс» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 березня 2021 року, додаткове рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області 
від 19 березня 2021 року, постанову Волинського апеляційного суду 
від 08 червня 2021 року та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Заявник посилається на те, що суди в оскаржуваних судових рішеннях застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України). 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.  
Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.  
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вест Транс», Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» про визнання правочинів удаваними і недійсними, призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                             О. С. Ткачук
 
А. А. Калараш
 
Є. В. Петров