ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року 
м. Київ

Справа №  922/3661/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:           Уркевича В. Ю. - головуючого, Мачульського Г. М., Краснова Є. В.,
за участю секретаря судового засідання Кравчук О. І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Концерн Авек та Ко»
на постанову Східного апеляційного господарського суду від 24.05.2021 (головуючий суддя Білоусова Я. О., судді Пуль О. А., Шевель О. В.) у справі
за позовом Приватного акціонерного товариства «Концерн Авек та Ко»
до Харківської міської ради,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Департамент реєстрації Харківської міської ради,
про визнання договору оренди поновленим,
за участю представників:
позивача - Мици Ю. В. (адвокат),
відповідача - не з`явився,
третьої особи - не з`явився.
СУТЬ СПОРУ:
1.          Між Приватним акціонерним товариством «Концерн Авек та Ко» (далі - ПрАТ «Концерн Авек та Ко») та Харківською міською радою (далі - Харківська міськрада) укладено договір оренди земельної ділянки.
2.          Після закінчення договору оренди земельної ділянки ПрАТ «Концерн Авек та Ко» продовжило користуватися орендованою земельною ділянкою, однак після закінчення вказаного договору отримало від Харківської міськради повідомлення про необхідність підписання акта приймання-передачі земельної ділянки до земель запасу міста.
3.          ПрАТ «Концерн Авек та Ко» звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Харківської міськради про визнання договору оренди поновленим, укладеною додаткової угоди в запропонованій ним редакції, скасування рішення державного реєстратора та державної реєстрації припинення речового права.
4.          Суд першої інстанції позов задовольнив. Постановою апеляційного господарського суду рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове рішення про відмову в позові. ПрАТ «Концерн Авек та Ко» з постановою суду апеляційної інстанції не погодилося та звернулося з касаційною скаргою до Верховного Суду.
5.          Перед Верховним Судом у даній справі постало питання про те, чи дотримано орендарем порядок поновлення договору оренди земельної ділянки відповідно до статті 33 Закону України «Про оренду землі».
6.          Верховний Суд відмовив у задоволенні касаційної скарги, виходячи з такого.
ІСТОРІЯ СПРАВИ:
Короткий зміст позовних вимог
7.          12.11.2020 ПрАТ «Концерн Авек та Ко» звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Харківської міськради про:
-           визнання договору оренди землі від 13.12.2011 (державна реєстрація від 17.01.2012 року за № 631010004000288) (далі - договір оренди земельної ділянки), укладеного стосовно оренди земельної ділянки загальною площею 0,2268 га, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Проспектна, 17-Б, кадастровий номер земельної ділянки 6310136600:07:050:0009 (далі - спірна земельна ділянка), поновленим на той самий строк і на тих самих умовах; 
-          визнання укладеною додаткової угоди про поновлення дії договору оренди земельної ділянки у редакції, запропонованій позивачем;
-          скасування рішення державного реєстратора Департаменту реєстрації Харківської міськради Ісаєнко Ірини Анатоліївни від 28.11.2018 (індексний номер рішення 44312496) про державну реєстрацію припинення речового права (права оренди) ПрАТ «Концерн Авек та Ко» на спірну земельну ділянку, яке було прийнято на підставі акта приймання-передачі земельної ділянки до земель запасу міста від 28.11.2018 серія та номер 258/18 (далі - спірне рішення державного реєстратора);
-          скасування державної реєстрації припинення речового права (права оренди) ПрАТ «Концерн Авек та Ко» на спірну земельну ділянку, яка була здійснена на підставі спірного рішення державного реєстратора.
8.          На обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що він як орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення дії договору оренди земельної ділянки і орендодавець не надав заперечень стосовно поновлення цього договору протягом одного місяця після його закінчення. Державна реєстрація припинення речового права оренди позивача, проведена 28.11.2018 на підставі спірного рішення державного реєстратора, була безпідставною, адже здійснена в умовах чинного (такого, що вважається поновленим) договору оренди земельної ділянки та на підставі акта приймання-передачі земельної ділянки, який позивачем не підписаний.
Обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій
9.          13.12.2011 на підставі рішення Харківської міськради від 25.11.2009                № 281/09 «Про надання юридичним та фізичним особам у користування земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель та споруд» між Харківською міськрадою та ПрАТ «Концерн Авек та Ко» було укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до умов якого позивачу була надана в оренду спірна земельна ділянка для експлуатації та обслуговування торговельного майданчика з продажу непродовольчих товарів.
10.          Відповідно до пункту 3 договору оренди земельної ділянки на спірній земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна - нежитлові будівлі літ.«А-2», літ.«Б-2», літ.«В-2», літ.«Г-2», літ.«Д-2».
11.          Згідно з пунктом 8 договору оренди земельної ділянки він укладений строком до 31.12.2012. Після закінчення строку дії договору орендар має переважене право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити орендодавця про намір продовжити його дію листом-повідомленням.
12.          Земельна ділянка передається в оренду для експлуатації та обслуговування торговельного майданчика з продажу непродовольчих товарів. Цільове призначення земельної ділянки: землі житлової та громадської забудови. Умови збереження стану об`єкта оренди: забороняється самовільна забудова земельної ділянки (пункти 15- 17 договору оренди земельної ділянки).
13.          За умовами пункту 21 договору оренди земельної ділянки після припинення дії договору орендар за актом приймання-передачі повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, в якому він одержав її в оренду за актом приймання-передачі.
14.          Підпунктом «а» пункту 37 договору оренди земельної ділянки передбачено, що дія цього договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.
15.          Договір оренди земельної ділянки зареєстрований в Управлінні Держкомзему у м. Харків в Державному реєстрі земель 17.01.2012 за                      № 631010004000288. Запис про право оренди позивача на підставі договору оренди земельної ділянки внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 02.04.2013 за № 665093.
16.          У подальшому сторонами було укладено та зареєстровано додаткові угоди до договору, а саме:
-          від 27.12.2012 (право оренди як речове право зареєстровано 22.04.2013) про поновлення дії договору до 01.09.2013;
-          від 30.04.2014 (право оренди як речове право зареєстровано 23.06.2014) про поновлення дії договору до 01.09.2014;
-          від 22.12.2014 (право оренди як речове право зареєстровано 27.01.2015) про поновлення дії договору до 01.08.2015;
-          від 18.08.2016 (право оренди як речове право зареєстровано 05.09.2016), відповідно до пункту 8 якої строк дії договору встановлено до 01.10.2018. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк, у цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за місяць до закінчення строку дії договору повідомити орендодавця про намір продовжити його дію листом-повідомленням.
17.          30.10.2018 на адресу позивача від Департаменту земельних відносин Виконавчого комітету Харківської міськради (далі - Департамент земельних відносин) надійшов лист від 26.10.2018 за № 7287/0/225-18 про необхідність підписання актів приймання-передачі спірної земельної ділянки до земель запасу міста.
18.          У відповідь позивач листом від 05.11.2018 за № 572 повідомив відповідача про те, що з метою використання свого переважного права на поновлення договору оренди земельної ділянки на новий строк, орендарем було подано лист-повідомлення від 27.06.2018 за три місяці до спливу строку дії договору про намір продовжити його дію. 
19.          Крім того, позивач повідомив, що 11.10.2018 ПрАТ «Концерн Авек та Ко» подало усі необхідні документи для поновлення договору оренди земельної ділянки на новий строк. На спірній земельній ділянці знаходиться об`єкт нерухомості. Оплата орендних платежів виконується в повному обсязі згідно з умовами договору, в зв`язку з чим відсутні правові підстави для підписання актів приймання-передачі спірної земельної ділянки.
20.          Листом від 04.12.2018 за № 8338/0/225-18 Департамент земельних відносин повідомив позивача, що спірна земельна ділянка зарахована до земель запасу міста на підставі акта приймання-передачі від 28.11.2018                 № 258/18, інше речове право - запис від 02.04.2013 номер 665093, припинено 28.11.2018.
21.          Позивач зазначає, що 31.01.2019 він звернувся до відповідача з листом       № 80 та просив надати документи, які підтверджують, зокрема, передачу спірної земельної ділянки до земель запасу м. Харкова.
22.          На вказаний лист відповідач надав позивачу відповідь від 27.02.2019                          № 1355/0/225-19 про те, що спірна земельна ділянка зарахована до земель запасу міста 28.11.2018. Державна реєстрація припинення речового права оренди позивача була проведена 28.11.2018 на підставі спірного рішення державного реєстратора та акта приймання-передачі спірної земельної ділянки до земель запасу міста від 28.11.2018, серія та номер 258/18, який позивачем не підписувався.
23.          Рішенням Господарського суду Харківської області від 26.06.2019 у справі                       № 922/1188/19 за позовом ПрАТ «Концерн Авек та Ко» до Харківської міськради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Департамент реєстрації Харківської міської ради, про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 12.11.2019 та постановою Верховного Суду від 25.08.2020, у задоволенні позову відмовлено.
24.          Як встановлено судами в межах справи № 922/1188/19, зі змісту останньої додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки, укладеної 18.08.2016 вбачається, що його було укладено строком до 01.10.2018, тобто на 772 дні, проте в клопотанні від 11.10.2018 № 618 позивач просив поновити його дію на новий строк, а саме до 01.10.2025, починаючи з 01.10.2018, тобто строком на 6 років, та просив укласти відповідну додаткову угоду, що не відповідає вимогам частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі». Відтак з матеріалів справи вбачається, що позивач просив і поновити, і одночасно внести зміни у вказаний договір оренди щодо строку його дії, що суперечить положенням статті 33 Закону України «Про оренду землі». Однак позивач не подав до суду першої інстанції доказів про звернення до відповідача з пропозицією внести зміни до договору оренди земельної ділянки під час укладення додаткової угоди щодо поновлення строку його дії на 6 років, а також доказів щодо подальшого узгодження таких змін з відповідачем. Зі змісту листа відповідача від 26.10.2018 № 7287/0/225-18 (надісланого протягом одного місяця після закінчення строку договору) вбачається позиція орендодавця, яка полягає у тому, що відповідач заперечував щодо поновлення договору. Вказаний лист відповідача за своїм змістом та правовою природою є нічим іншим, як листом-повідомленням про заперечення орендодавця у поновленні договору оренди землі, що повністю узгоджується із частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі». Аналіз змісту переписки між сторонами свідчить також про те, що між ними не було досягнуто згоди стосовно переважного права на поновлення договору оренди землі, порядок оформлення якого передбачений частинами першою-п`ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі». Проте судом встановлено, що позивачем не виконані вимоги частин шостої-восьмої, одинадцятої статті 33 Закону України «Про оренду землі», оскільки останній не звертався до відповідача у досудовому порядку з вимогою про укладення додаткової угоди до договору оренди землі, у зв`язку з чим з матеріалів справи не вбачається відмови, а також наявного зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі, що може бути оскаржено в суді. Крім того, в матеріалах справи міститься лист відповідача від 26.10.2018 № 7287/0/225-18, надісланий на адресу позивача протягом одного місяця після закінчення строку договору, з якого чітко вбачається позиція орендодавця, яка полягає у тому, що відповідач заперечував щодо поновлення договору оренди землі, у зв`язку з чим вказаний лист відповідача за своїм змістом та правовою природою є нічим іншим, як листом-повідомленням про заперечення орендодавця у поновленні договору оренди землі, що повністю узгоджується із частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі».
25.          Суд касаційної інстанції у справі № 922/1188/19 зазначив, що повноваження готувати та підписувати від імені відповідача відповідні акти приймання-передачі земельних ділянок, висловлювати заперечення стосовно поновлення договору за частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» має лише рада (колегіальний орган місцевого самоврядування). За нормою частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі» у редакції, яка застосовується до спірних правовідносин, термін «той самий строк» для договору оренди землі, дія якого поновлювалась шляхом укладення додаткової угоди, означає строк, який необхідно обраховувати з наступного дня після відповідної календарної дати закінчення строку договору оренди (до його поновлення) і який спливає у дату, вказану у додатковій угоді або визначену відповідно до її положень. Таким чином, у спірних правовідносинах договір було поновлено на строк 1157 днів з 02.08.2015 (наступний день після дати припинення дії договору за умовами додаткової угоди від 22.12.2014) до 01.10.2018 (дата припинення дії договору за умовами додаткової угоди від 18.08.2016).
Короткий зміст судових рішень судів попередніх інстанцій
26.          Господарський суд Харківської області рішенням від 23.02.2021 позов задовольнив.
27.          Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що питання про визнання поновленим спірного договору оренди землі вже було предметом судового розгляду в межах справи № 922/1188/19. У цій справі рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій позивачу було відмовлено у позові про визнання договору оренди земельної ділянки поновленим. Зазначені судові рішення були залишені без змін судом касаційної інстанції, однак із посиланням на хибність підстав відмови у позові Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду фактично вказав, що позивач має право вимагати визнання договору оренди земельної ділянки поновленим, але не на 772, і не на 774 календарних днів, а на 1157 календарних днів. За таких умов суд дійшов висновку, що відмова у захисті права позивача на спірну земельну ділянку після того, як судом касаційної інстанції вже було висловлено однозначну позицію про те, як саме повинно бути захищене це право у конкретних спірних правовідносинах, не відповідатиме принципу верховенства права. Тому суд визнав обґрунтованою вимогу позивача про визнання договору оренди землі від 13.12.2011 поновленим на той самий строк і на тих самих умовах шляхом визнання укладеною між Харківською міськрадою та ПрАТ «Концерн Авек та Ко» додаткової угоди про поновлення дії договору оренди земельної ділянки у редакції, наданій позивачем.
28.          Стосовно позовних вимог, пов`язаних із державною реєстрацією прав, суд першої інстанції зазначив, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. З наведеного випливає, що державна реєстрація не є способом набуття чи припинення права власності або іншого речового права. Вона є лише засобом підтвердження фактів набуття чи припинення права власності на нерухоме майно або інших речових прав на нього. Таким чином, як зазначено судом, державна реєстрація припинення речового права оренди позивача, проведена 28.11.2018 на підставі спірного рішення державного реєстратора, була безпідставною, адже була здійснена в умовах чинного (такого, що вважається поновленим) договору оренди земельної ділянки та на підставі акта приймання-передачі ділянки, який позивачем не підписаний, у зв`язку з чим позовні вимоги про скасування відповідного рішення державного реєстратора та державної реєстрації припинення права оренди визнано обґрунтованими.
29.          Постановою Східного апеляційного господарського суду від 24.05.2021 вказане рішення суду першої інстанції скасоване та прийнято нове рішення - про відмову в задоволенні позову.
30.          Судове рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що матеріали справи не містять доказів про направлення відповідачу проекту додаткової угоди, що унеможливлює підтвердження виконання позивачем умов, необхідних для захисту його прав у спосіб, встановлений чинним законодавством. Вимога про поновлення договору оренди землі на той самий строк, визнання у судовому порядку укладеною додаткової угоди про поновлення договору може бути заявлена саме у випадку, якщо орендодавець відмовився або зволікає її підписати, але не у випадку відсутності проекту додаткової угоди.
31.          Ураховуючи, що договір оренди земельної ділянки припинився, позовні вимоги в частині скасування спірного рішення державного реєстратора та скасування державної реєстрації припинення речового права (права оренди) ПрАТ «Концерн Авек та Ко» на земельну ділянку є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
32.          У липні 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга              ПрАТ «Концерн Авек та Ко», в якій скаржник просить скасувати постанову Східного апеляційного господарського суду від 24.05.2021, а рішення Господарського суду Харківської області від 23.02.2021 - залишити в силі.
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Доводи касаційної скарги та заперечень на неї
33.          Підставою касаційного оскарження є пункт 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.
34.          На обґрунтування підстав касаційного оскарження ПрАТ «Концерн Авек та Ко» посилається на відсутність висновку Верховного Суд щодо застосування приписів частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі» в подібних правовідносинах, в яких би право позивача вимагати визнання договору оренди поновленим на певний строк вже було визнано судом касаційної інстанцій в іншій справі.
35.          У судовому засіданні представник ПрАТ «Концерн Авек та Ко» підтримав касаційну скаргу та просив її задовольнити.
36.          Харківська міськрада надала відзив на касаційну скаргу, в якому просила касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції - без змін.
37.          Ухвалою Верховного Суду від 01.10.2021 визначено строк для подання відзиву на касаційну скаргу з доказами про надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи до 22.10.2021.
38.          Оскільки відзив на касаційну скаргу Харківської міськради фактично поданий 01.11.2021, тобто з порушенням визначеного строку, причин пропуску даного строку у відзиві не наведено, клопотання про продовження строку на його подання не заявлено, суд залишає вказаний відзив без розгляду.
39.          Третя особа правом на подання письмового відзиву на касаційну скаргу, передбаченим статтею 295 Господарського процесуального кодексу України, не скористалася.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій
40.          Відповідно до частини першої статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
41.          Верховний Суд заслухав суддю-доповідача, пояснення представника                            позивача, дослідив наведені у касаційній скарзі доводи, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевірив на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права та вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Щодо дотримання орендарем порядку поновлення договору оренди землі
42.          ПрАТ «Концерн Авек та Ко» у касаційній скарзі зазначає, що ненаправлення позивачем відповідачу проекту додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки не є фактором, що унеможливлює продовження договору оренди земельної ділянки.  
43.          Скаржник додатково стверджує, що укладення додаткової угоди у випадку поновлення договору оренди землі в порядку частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі» лише документально фіксує факт поновлення договору, який вже є фактично поновленим. Неукладення такої угоди за будь-яких підстав не є причиною анулювання юридичного факту поновлення договору оренди землі в порядку частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі». Законом не встановлено обов`язок орендаря направляти орендодавцю проект додаткової угоди для поновлення договору оренди землі в порядку частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі».
44.          Як встановлено судом апеляційної інстанції, в редакції додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки від 18.08.2016 договір було укладено строком до 01.10.2018 із зазначенням про наявність переважного права поновлення його на новий строк за умови повідомлення орендарем за місяць до закінчення строку договору про намір продовжити його дію листом-повідомленням. У даній справі позивачем пропонується поновити строк дії договору до 01.12.2021, тобто на тих самих умовах і на той самий строк, що і в додатковій угоді від 18.08.2016.
45.          Водночас апеляційний господарський суд в оскаржуваній постанові зазначив, що матеріали справи не містять доказів про направлення відповідачу проекту додаткової угоди, що унеможливлює підтвердження виконання позивачем умов, необхідних для захисту його прав у спосіб, визначений чинним законодавством.
46.          У зв`язку з цим суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вимога про поновлення договору оренди земельної ділянки на той самий строк, визнання у судовому порядку укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки може бути заявлена саме у випадку, якщо орендодавець відмовився або зволікає її підписати, але не у випадку відсутності проекту додаткової угоди. В той же час ПрАТ «Концерн Авек та Ко» не було здійснено дій, спрямованих на поновлення договору оренди землі, а саме - не було направлено Харківській міськраді проекту додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки, що в силу положень частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі» є обов`язковим елементом дотримання механізму поновлення договору оренди землі.
47.          Велика Палата Верховного Суду у постанові від 31.08.2021 у справі                                    № 903/1030/19 (провадження № 12-4гс21) зазначила, що орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі (речення перше частини другої статті 33 Закону України «Про оренду землі»). До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди (частина третя статті 33 цього Закону).
48.          Отже, стаття 33 Закону України «Про оренду землі» прямо передбачала подання орендарем у строки, визначені у частині другій цієї статті, повідомлення саме про поновлення договору оренди землі та проект додаткової угоди про таке поновлення. Шляхом надсилання орендодавцю відповідного письмового повідомлення орендар мав завчасно продемонструвати наявність у нього наміру продовжити користування земельною ділянкою. А орендодавець, будучи обізнаним із таким наміром, отримував можливість спланувати подальші дії у зв`язку зі спливом строку договору оренди землі, зважити доцільність пошуку інших потенційних орендарів, а за їх наявності - зіставити пропоновані ними умови оренди з умовами, викладеними у проекті додаткової угоди, яку надав орендар.
49.          Велика Палата Верховного Суду зауважує, що незалежно від того, чи бажають сторони змінити умови оренди на майбутнє, покладення на орендаря обов`язку з надсилання листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проектом відповідної додаткової угоди до спливу строку цього договору є вигідним для обох сторін і не є надмірно обтяжливим для будь-кого із них.
50.          Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина п`ята статті 33 Закону України «Про оренду землі»).
51.          У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності) (частина шоста статті 33 Закону України «Про оренду землі»).
52.          Частини п`ята та шоста статті 33 Закону України «Про оренду землі» встановлюють загальне та спеціальне правила продовження орендних правовідносин.
53.          За загальним правилом, викладеним у частині п`ятій статті 33 Закону України «Про оренду землі», орендодавець у місячний строк із дня отримання листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проектом відповідної додаткової угоди їх розглядає, за потреби узгоджує з орендарем істотні умови договору, може повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень проти поновлення договору оренди землі, а за відсутності таких заперечень - вирішує поновити договір оренди землі (таке рішення потрібне лише щодо земель державної та комунальної власності) й укладає з орендарем відповідну додаткову угоду.
54.          Спеціальне правило, викладене у частині шостій Закону України «Про оренду землі», розраховане на випадки, коли орендодавець, який отримав від орендаря, наприклад, в останній день строку договору оренди землі лист-повідомлення про поновлення цього договору з проектом відповідної додаткової угоди, протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не надіслав орендареві заперечень щодо такого поновлення, а орендар продовжив добросовісно користуватися земельною ділянкою. У такому разі орендодавець позбавлений можливості узгоджувати з орендарем нові істотні умови договору оренди землі, що вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були, без прийняття орендодавцем земель державної та комунальної власності окремого рішення про таке поновлення.
55.          Порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі (за наявності таких заперечень) у відповідь на вчасно відправлений орендарем лист-повідомлення про поновлення цього договору з проектом відповідної додаткової угоди дає орендареві, який добросовісно продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, підстави розраховувати на поновлення такого договору в силу частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі». Інакше кажучи, у такому разі відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як його мовчазну згоду на поновлення цього договору на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені у ньому раніше. Але таке поновлення обов`язково оформляється шляхом підписання сторонами додаткової угоди, а у разі якщо орендодавець цього не робить, - у судовому порядку за вимогою про визнання укладеною додаткової угоди та з фіксацією її повного тексту у резолютивній частині рішення суду (постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справах № 313/350/16-ц (провадження № 14-97цс20) і № 159/5756/18 (провадження № 14-99цс20 ).
56.          Як неодноразово зазначала Велика Палата Верховного Суду, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує його обов`язки за цим договором; він повідомив орендодавця в установлені законом строки про намір поновити договірні відносини на новий строк; до листа-повідомлення додав проект додаткової угоди про поновлення договору оренди землі; продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець упродовж місяця після закінчення строку договору оренди землі письмово не повідомив орендаря про заперечення у поновленні цього договору (постанови від 10.04.2018 у справі № 594/376/17-ц (провадження № 14-65цс18), від 22.09.2020 у справах                    № 313/350/16-ц і № 159/5756/18).
57.          Єдиний механізм оформлення продовження орендних відносин, а саме шляхом укладення згаданої у частинах третій, п`ятій-восьмій, одинадцятій статті 33 Закону України «Про оренду землі» додаткової угоди підтверджує змістовну єдність усіх приписів цієї статті. Тому правильним є висновок суду апеляційної інстанції про те, що передбачені у частинах першій-п`ятій і шостій статті 33 Закону України «Про оренду землі» підстави для поновлення договору оренди землі пов`язані між собою.
58.          Ураховуючи фактичні обставини, встановлені апеляційним господарським судом, колегія суддів касаційного суду погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про відмову в задоволенні позову у зв`язку з тим, що        ПрАТ «Концерн Авек та Ко» не було здійснено дій, спрямованих на поновлення договору оренди землі, а саме не було направлено Харківській міськраді проекту додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки, що в силу положень частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі» є обов`язковим елементом дотримання механізму поновлення договору оренди землі.
59.          Додатково суд касаційної інстанції зазначає, що судом апеляційної інстанції було правильно застосовано норми матеріального права, а саме статтю 33 Закону України «Про оренду землі» з урахуванням висновків Верховного Суду, викладених в постановах Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 594/376/17-ц, від 22.09.2020 у справах № 313/350/16-ц і                             № 159/5756/18. Правові висновки в даних постановах узгоджуються з висновками Великої Палати Верховного Суду щодо застосування вказаної норми права, викладені в постанові від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19, яка була прийнята після винесення постанови судом апеляційної інстанції у цій справі № 922/3661/20.
60.          Необґрунтованим є твердження ПрАТ «Концерн Авек та Ко» в касаційній скарзі про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування приписів частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі» в подібних правовідносинах, в яких право позивача вимагати визнання договору оренди поновленим на певний строк вже було визнано судом касаційної інстанції в іншій справі.
61.          Як вже зазначалося, висновки про застосування статті 33 Закону України «Про оренду землі», в тому числі частини шостої цієї статті, вже викладалися в постановах Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі                         № 594/376/17-ц, від 22.09.2020 у справах № 313/350/16-ц і № 159/5756/18, від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19.
62.          Вказані правові висновки Великої Палати Верховного Суду підлягають врахуванню, в тому числі і при розгляді справ, у яких право позивача вимагати визнання договору оренди поновленим на певний строк вже було визнано судом касаційної інстанції в іншій справі.
63.          У зв`язку з цим касаційна скарга ПрАТ «Концерн Авек та Ко» з підстави касаційного оскарження судових рішень, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, є необґрунтованою.
Щодо інших доводів касаційної скарги
64.          У касаційній скарзі ПрАТ «Концерн Авек та Ко» додатково зазначає, що судом апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові не враховано висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладені у постанові Верховного Суду від 18.04.2019 у справі № 908/72/18, від 26.05.2020 у справі № 908/299/18 та від 29.09.2020 у справі № 378/596/16-ц.
65.          Колегія суддів суду касаційної інстанції зазначає, що посилання скаржника на вказані постанови Верховного Суду не може бути правовою підставою для скасування постанови суду апеляційної інстанції, виходячи з такого.
66.          Суд касаційної інстанції зауважує, що під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де схожі предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Такий правовий висновок викладено у пункті 60 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 696/1693/15-ц (провадження № 14-737цс19).
67.          Так, у справі № 908/72/18 публічне акціонерне товариство звернулося до господарського суду з позовом до обласної державної адміністрації, третя особа - районна державна адміністрація, з вимогою про поновлення договору оренди землі. Судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій у справі               № 908/72/18, з якими погодився суд касаційної інстанції, було відмовлено в задоволенні позову, оскільки публічне акціонерне товариство направило обласній державній адміністрації лист-повідомлення та проект додаткової угоди з порушенням встановленого договором строку, а районна державна адміністрація перевищила повноваження при передачі земельної ділянки в оренду.
68.          Тобто встановлені фактичні обставини, а також матеріально-правове регулювання правовідносин, що виникли у справах № 908/78/18 та                         № 922/3661/20, не є подібними.
69.          Предметом позову у справі № 908/299/18 була вимога про визнання поновленим договору оренди землі. Під час розгляду вказаної справи було встановлено, що позивач виконав всі умови договору оренди землі в частині реалізації переважного права на його поновлення, в тому числі направив відповідачу у встановлений цим договором строк лист-повідомлення з проектом додаткової угоди. Суд касаційної інстанції у вказаній справі скасував рішення судів попередніх інстанцій та ухвалив нове рішення, яким відмовив у позові, оскільки позивачем обрано неналежний спосіб захисту.
70.          У справі № 378/596/16-ц товариство з обмеженою відповідальністю звернулося до суду з позовом до іншого товариства з обмеженою відповідальністю та фізичних осіб з вимогами про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок та визнання договорів оренди земельних ділянок поновленими. Судами у справі № 378/596/16-ц встановлено, що у строк, передбачений договорами оренди землі, орендар повідомив орендодавців про намір скористатися переважним правом на поновлення договорів оренди землі та направив проекти додаткових угод.
71.          Натомість у справі № 922/3661/20, як встановлено судами попередніх інстанцій, ПрАТ «Концерн Авек та Ко» не виконало умови для поновлення договору оренди земельної ділянки, а саме не направило Харківській міськраді у встановлений цим договором строк лист-повідомлення з проектом додаткової угоди.
72.          Таким чином, правовідносини у справах № 908/299/18, № 378/596/16-ц та                     № 922/3661/20 не є подібними з огляду на різні встановлені в них фактичні обставини.
73.          Додатково у касаційній скарзі скаржник стверджує, що оскільки договір оренди земельної ділянки не припинився та є поновленим відповідно до положень частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі», державна реєстрація припинення речового права оренди ПрАТ «Концерн Авек та Ко» була безпідставною.
74.          Суд апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові правильно зазначив, що оскільки сплив строк договору оренди земельної ділянки та ПрАТ «Концерн Авек та Ко» не було здійснено дій, спрямованих на його поновлення, вимоги про скасування спірного рішення державного реєстратора та державної реєстрації припинення речового права (права оренди) ПрАТ «Концерн Авек та Ко» є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
75.          Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу - без задоволення.
76.          Згідно з положеннями статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
77.          Зважаючи на викладене, касаційну скаргу ПрАТ «Концентр Авек та Ко» необхідно залишити без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.
Щодо судових витрат
78.          З огляду на висновок Верховного Суду про залишення касаційної скарги                   ПрАТ «Концентр Авек та Ко» без задоволення судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи в суді касаційної інстанції, покладаються на скаржника.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
П О С Т А Н О В И В:
1.          Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Концерн Авек та Ко» залишити без задоволення.

2.          Постанову Східного апеляційного господарського суду від 24.05.2021 у справі № 922/3661/20 залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                       В. Ю. Уркевич

Судді:                                                                                      Г. М. Мачульський

                                                                                                    Є. В. Краснов