П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
13 грудня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/11076/20	
Головуючий в 1 інстанції: Самойлюк Г.П.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача – Федусика А.Г.,
суддів: Бойка А.В. та Шевчук О.А.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Лиманської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року по справі за позовом Національного природного парку «Тузловські лимани» до  Татарбунарської районної ради Одеської області, треті особи: Одеська обласна державна адміністрація, Приморська сільська рада Татарбунарського району Одеської області, Білгород-Дністровської районна рада, про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2020 року Національний природний парк «Тузловські лимани» (далі НПП) звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Татарбунарської районної ради Одеської області, треті особи: Одеська обласна державна адміністрація, Приморська сільська рада Татарбунарського району Одеської області, Білгород-Дністровська районна рада, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Татарбунарської РР «Про встановлення меж с.Приморське на території Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області» від 19 червня 2020 року №740-VII.
13 січня 2021 року до суду першої інстанції надійшла заява НПП про забезпечення позову, в якій заявник просив:
- зупинити дію рішення Татарбунарської РР «Про встановлення меж с.Приморське на території Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області» від 19 червня 2020 року №740-VII до набрання рішенням у справі по суті спору законної сили;
- заборонити Лиманській сільській раді Білгород-Дністровського району Одеської області (далі - Лиманська СР) надавати дозволи на розробку проектів землеустрою щодо земельних ділянок, що знаходяться на території, за рахунок якої була збільшена територія с.Приморське відповідно до рішення Татарбунарської РР «Про встановлення меж с.Приморське на території Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області» від 19 червня 2020 року №740-VII до набрання рішенням у справі по суті спору законної сили;
- заборонити Лиманській СР затверджувати проекти землеустрою щодо земельних ділянок, що знаходяться на території, за рахунок якої була збільшена територія с.Приморське відповідно до рішення Татарбунарської РР «Про встановлення меж с.Приморське на території Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області» від 19 червня 2020 року № 740-VII до набрання рішенням у справі по суті спору законної сили;
- заборонити Лиманській СР приймати будь-які інші рішення щодо розпорядження (передання у користування, оренду, власність) земельними ділянками, що знаходяться на території, за рахунок якої була збільшена територія с.Приморське відповідно до рішення Татарбунарської ТР «Про встановлення меж с.Приморське на території Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області» від 19 червня 2020 року № 740-VII до набрання рішенням у справі по суті спору законної сили;
- заборонити Головному управлінню Держгеокадастру в Одеській області (далі ГУ) та його структурним підрозділам погоджувати проекти землеустрою щодо земельних ділянок, що знаходяться на території, за рахунок якої була збільшена територія с.Приморське відповідно до рішення Татарбунарської РР «Про встановлення меж с.Приморське на території Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області» від 19 червня 2020 року № 740-VII до набрання рішенням у справі по суті спору законної сили;
- заборонити ГУ та його структурним підрозділам здійснювати державну реєстрацію земельних ділянок, що знаходяться на території, за рахунок якої була збільшена територія с.Приморське відповідно до рішення Татарбунарської РР «Про встановлення меж с.Приморське на території Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області» від 19 червня 2020 року № 740-VII до набрання рішенням у справі по суті спору законної сили;
- заборонити ГУ приймати та вносити до системи електронного документообігу Держгеокадастру документацію із землеустрою щодо земельних ділянок, що знаходяться на території, за рахунок якої була збільшена територія с. Приморське відповідно до рішення Татарбунарської РР «Про встановлення меж с. Приморське на території Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області» від 19 червня 2020 року № 740-VII до набрання рішенням у цій справі по суті спору законної сили.
Обґрунтовуючи подану заяву, позивач зазначав про те, що рішенням Татарбунарської РР «Про встановлення меж с.Приморське на території Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області» від 19 червня 2020 року № 740-VII відповідач розширив межі с.Приморське, яке займало площу 495,8593 га, до площі 1101,2074 га, здебільшого за рахунок земель державної власності, які входять до меж територій НПП. Зі змісту листа Одеської обласної прокуратури від 25 листопада 2020 року №15/3/1-221вих-20 позивач дізнався, що відповідачем прийняті рішення щодо розпорядження земельними ділянками, які знаходяться на території, за рахунок якої була розширена площа с.Приморське.
На думку заявника невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду та ефективний захист порушених прав та інтересів позивача. Крім того, існує загроза встановленому природоохоронному режиму на території НПП.
Одеський окружний адміністративний суд ухвалою від 15 січня 2021 року у задоволенні заяви НПП про забезпечення позову відмовив.
П`ятий апеляційний адміністративний суд постановою від 16 червня 2021 року ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 15 січня 2021 року скасував та ухвалив нове рішення, яким задовольнив заяву НПП про забезпечення позову повністю.
Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивачем наведені вагомі докази та обґрунтування того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.
Не погоджуючись з постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2021 року, Лиманська СР звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просила скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 15 січня 2021 року.
Постановою Верховного Суду від 23 вересня 2021 року касаційну скаргу Лиманської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області залишено без задоволення, а постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2021 року без змін.
25.08.2021 р. (вх.№ЕП/46277/21) до суду надійшло клопотання Лиманської СР про скасування заходів забезпечення позову, вжитих постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.06.2021 р. у справі № 420/11076/20: в частині земельних ділянок, вказаних у:
1) рішенні Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської від 08 жовтня 2020 р. № 770- VII «Про надання дозволу громадянам України на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва»;
2) рішенні Лиманської СР від 15 червня 2020 № 248-VII «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою для індивідуального садівництва»;
3) розпорядженні Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області від 25 березня 2011 року №112/А-2011 «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення садівництва на території Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області»;
4) рішенні Лиманської СР від 16 лютого 2021 року №113-VII «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для індивідуального садівництва»;,
5) рішенні Лиманської СР від 22 квітня 2021 року №178-VIII «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва»;
6) розпорядженні Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області від 08.12.2009 №408/А-2009 «Про затвердження матеріалів вибору місця розташування земельних ділянок для ведення садівництва на території Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області»;
7) розпорядженні Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області від 08.12.2009 №410/А-2009 «Про затвердження матеріалів вибору місця розташування земельних ділянок для ведення садівництва на території Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області»;
8) розпорядженні Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області від 17 лютого 2010 року №50/А-2010 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення садівництва на території Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області»;
9) розпорядженні Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області від 18 березня 2010 року №88/А-2010 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення садівництва на території Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області»;
10) розпорядженні Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області від 08 жовтня 2012 року №379/А-2012 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення садівництва на території Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області»;
11) розпорядженні Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області від 16 травня 2011 року №186/А-2011 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення садівництва на території Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області».
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року у задоволенні клопотання Лиманської СР про скасування заходів забезпечення позову, вжитих постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.06.2021 р. у справі № 420/11076/20, було відмовлено.
Не погоджуючись з даною ухвалою суду Лиманська СР подала апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі зазначено, що ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив скасувати її та заходи забезпечення позову у відповідній частині.
Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.
Так, приймаючи вказану ухвалу, суд першої інстанції вважав, що заявником не наведено обставин, які можуть бути підставою для скасування заходів забезпечення позову, та не надано доказів, які б підтверджували, що у межах спірних правовідносин підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування заходів забезпечення позову, відпали.
Колегія суддів погоджується з такими висновками та зазначає, що відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
З урахуванням тієї обставини, що постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2021 року про забезпечення позову є чинною, та з огляду на наявність клопотання Лиманської СР саме про скасування заходів забезпечення позову від 25.08.2021 року (вх.№ЕП/46277/21), колегія суддів вважає, що предметом дослідження під час розгляду даної апеляційної скарги є саме наявність/відсутність правових підстав для скасування заходів забезпечення позову.
Положеннями статті 157 КАС України передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.
За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.
Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.
Так, звертаючись з заявою про скасування заходів забезпечення позову, заявник зазначав, що при ухвалені постанови про забезпечення позову, суд не врахував, що переважна частина вказаних земель не входить до складу спірних земель, щодо яких виник спір, та НПП не заявлені претензії стосовно них, одночасно, стосовно вказаних земель (земельних ділянок) наразі існують права та законні інтереси осіб, які не є учасниками справи.
За правовою позицією парку, його межі (границі) наразі підтверджуються даними шару «Природно-заповідний фонд», розміщеному на Кадастровій карті України з 09 червня 2021 року (роздруківка з вказаного шару щодо НПП знаходиться в матеріалах справи).
Водночас, більша частина земель, за рахунок яких була збільшена територія села Приморське, відповідно до оскаржуваного рішення не входить до території парку, щодо цих земель відсутні судові спори та претензії позивача.
Колегія суддів не приймає до уваги вказані посилання та зазначає, що питання щодо забезпечення позову вже було вирішено судовими рішеннями, які набрали законної сили, в тому числі за результатом касаційного оскарження.
З матеріалів справи вбачається, що обґрунтовуючи касаційну скаргу на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2021 року скаржник зазначав про те, що суд заборонив вчинення дій щодо земельних ділянок, які взагалі не входять до предмету спору та щодо яких нема претензій позивача; заборонив іншим особам (не відповідачам у справі) вчиняти дії, які не стосуються предмету спору; вжив заходи забезпечення позову щодо земельних ділянок, на які існують чинні та не оскаржені у жодній справі права осіб, що не є учасниками цього судового процесу.
Водночас, касаційний суд в постанові за результатом касаційного оскарження дійшов висновку, що визначений оскаржуваною ухвалою спосіб забезпечення адміністративного позову відповідає його предмету та, водночас, вжиття визначених судом заходів забезпечення позову не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а насамперед спрямоване лише на забезпечення права позивача доступу до правосуддя в Україні та збереження існуючого становища до розгляду справи по суті заявлених вимог; слід звернути увагу, що вжиті заходи забезпечення позову тимчасово обмежують право на розпорядження земельними ділянками, але не створюють перешкод у користуванні ними.
З аналізу наведеного вбачається, що вищевказані обґрунтування підстав для скасування заходів забезпечення позову вже були заявлені під час касаційного оскарження та їм фактично було надано правову оцінку Верховним Судом, що свідчить про відсутність правових підстав для скасування заходів забезпечення позову.
Колегія суддів зазначає, що звертаючись з заявою про скасування заходів забезпечення позову, апелянт фактично вчиняє дії щодо повторного розгляду питання про забезпечення позову (яке вже було вирішено), оскільки правове обґрунтування і забезпечення позову і його скасування є тотожнім, що, на думку колегії суддів, є недопустимим, оскільки суперечить правовій сутності інституту скасування забезпечення позову, реалізація якого спрямовується на припинення дії наявного забезпечення в зв`язку, зокрема, з відсутністю необхідності забезпечення позову, чого в даному випадку не вбачається.
Доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині рішення, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.
Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо спірних правовідносин.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Лиманської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області - залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя 	 	Федусик А.Г.	
Судді	    	Бойко А.В.    Шевчук О.А.