ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/3548/20                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Ткаченко О.Є.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2021 року                                                                                    м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді          - Єгорової Н.М.,
суддів                    - Федотова І.В., Чаку Є.В.,
при секретарі                    - Поляновській О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 січня 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімп-С" до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИЛА :

У вересні 2020 року ТОВ "Олімп-С" звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області, у якому просило:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області № 0000680402 від 20 травня 2020 року. 
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 січня 2021 року адміністративний позов задоволено.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Головне управління ДПС у Чернігівській області, подало апеляційну скаргу, в якій, зазначаючи про неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та здійснення порушень процесуальних норм, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що перевіркою встановлено порушення позивачем вимог податкового законодавства, в результаті чого збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість. У зв`язку із наявністю зафіксованих порушень податковим органом винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення, яке прийнято на підставі та відповідно до норм податкового законодавства, а вимоги позивача є безпідставними.
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ "Олімп-С" просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Свою позицію обґрунтовує тим, що позивачем правомірно було сформовано податковий кредит з податку на додану вартість та заявлено до бюджетного відшкодування податок на додану вартість в сумі 696565,00 грн., що підтверджується первинними та бухгалтерськими документами. Усі документи, які витребовувались відповідачем, позивачем були надані. Жодних актів щодо відмови в наданні контролюючому органу документів не складено відповідачем.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного. 
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, на адресу ТОВ "Олімп-С" Головним управлінням ДПС у Чернігівській області направлено лист від 06 квітня 2020 року № 4342/10/25-01-04-04 (отриманий позивачем 07 квітня 2020 року), в якому останній повідомив, що з 07 квітня 2020 року буде проводитись документальна позапланова виїзна перевірка з питань достовірності нарахування ТОВ «Олімп-С» сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за січень 2020 року (податкова декларація з податку на додану вартість від 19 лютого 2020 року № 9029126061) та просить надати: 1) контракти (договори), пов`язані з придбанням, реалізацією, поставкою, купівлею-продажем товарів (робіт, послуг) тощо, та додатки до них; 2) документально оформленні повноваження на здійснення господарської операції осіб, які в інтересах платника податків одержують продукцію, письмові договори, довіреності, акти керівного органу платника податків тощо; 3) затверджений керівником платника податків перелік осіб, які мають право давати дозвіл (підписувати первинні документи) на здійснення господарської операції, пов`язаної з відпуском (витрачанням) грошових коштів і документів, товарно-матеріальних цінностей, нематеріальних активів та іншого майна; 4) первинні документи щодо придбання (одержання), реалізації «Товару» - акти приймання-передачі, рахунки-фактури, акти списання/знищення тощо; 5) первинні документи по доставці товару, навантаженні/розвантаженні (ТТН); 6) витяги із журналу обліку виданих довіреностей на отримання товарів зазначених вище; 7) первинні та інші документи щодо обліку руху активів всередині підприємства; 8) розрахункові документи - платіжні доручення, платіжні вимоги-доручення, розрахункові чеки (їх корінці); 9) регістри бухгалтерського обліку, до яких перенесено інформацію із запитуваних первинних документ в, в тому числі регістри бухгалтерського обліку по коштах, розрахунках і поточних зобов`язаннях (зокрема, рахунки 31,36 та/або 63); 10) оборотно-сальдові відомості та інші документи щодо відображення в бухгалтерському обліку вищевказаних господарських операцій; 11) документи, що засвідчуюсь якість придбаних товарів; 12) інформацію щодо наявності власних (орендованих) виробничих потужностей, необхідних для зберігання придбаного «Товару». 13) документи дозвільного характеру та ліцензії, без наявності яких суб`єкт господарювання не може проваджувати певні дії щодо здійснення господарської діяльності; 14) акти та/або протоколи проведених інвентаризацій товарно-матеріальних цінностей наявних у підприємстві з моменту придбання по 31 січня 2020 року;  15) інші документи, що стосуються вищезазначених взаємовідносин (а.с.196 т.1).
Також, відповідачем направлено ТОВ «Олімп-С» лист «Щодо проведення інвентаризації» від 06 квітня 2020 року № 4348/10/25-01-04-01-04, відповідно до якого здійснено виїзд заступника начальника відділу контролю за відшкодуванням ПДВ управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДПС у Чернігівській області Березюка Андрія та огляд товарно-матеріальних цінностей ТОВ «Олімп-С», який отриманий останнім 07 квітня 2020 року.
Головним управлінням ДПС у Чернігівській області в період з 07 квітня 2020 року по 13 квітня 2020 року проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Олімп-С» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за січень 2020 року, за результатами якої складено акт від 17 квітня 2020 року № 356/25-01-04-02-09/32460749.
Перевіркою встановлено порушення вимог п. 44.1 ст. 44, п.п. 200.1, 200.4, 200.7, ст. 200 Податкового кодексу України, розділу ІІІ, розділу V Порядку заповнення та подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 року №159/28289, із змінами і доповненнями, ТОВ «Олімп-С» відмовлено в отриманні бюджетного відшкодування у сумі 696 565,00.
На підставі акта перевірки Головним управлінням ДПС у Чернігівській області  прийнято податкове повідомлення-рішення № 0000680402 від 20 травня 2020 року.
ТОВ «Олімп-С» 05 травня 2020 року подані заперечення до акта перевірки від 17 квітня 2020 року, за результатами розгляду яких відповідачем зазначено про неможливість зарахування зазначених в них аргументів для визначення результатів перевірки, а тому висновки акта перевірки залишені без змін.
Також, не погоджуючись з прийнятим відповідачем податковим повідомленням-рішенням № 0000680402 від 20 травня 2020 року, позивач оскаржив його до Державної податкової служби України. Однак рішенням Державної податкової служби України від 31 липня 2020 року №24412/6/99-00-06-02-06 оскаржуване податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу - без задоволення.
Не погоджуючись з оскаржуваним рішенням, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що понесені позивачем витрати безпосередньо пов`язані з господарською діяльністю останнього, оскільки вони стосуються із здійсненням та введенням позивачем бухгалтерського та податкового обліку при укладенні та оформленні договорів. Документи, на підставі яких позивач сформував податковий кредит, відповідають критеріям первинного документу, а дії позивача щодо формування податкового кредиту є правомірними.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України, з наступними змінами та доповненнями, в чинній на момент виникнення спірних відносин редакції).
Згідно пп.14.1.36 п. 14.1 ст.14 ПК України господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Підпунктом 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V цього Кодексу.
Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг ("а" п.198.1 ст.198 ПК України).
Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п.198.2 ст.198 ПК України).
При цьому, податковий кредит в силу приписів п.198.3 ст.198 ПК України визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з, зокрема, придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Водночас, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (п. 198.6 ст. 198 ПК України).
Згідно п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (п. 201.2 ст.201 ПК України).
Згідно з п.200.1 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Згідно з п. 200.7 ст. 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.
У підп. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.
Згідно з підп. "б" п. 200.14 ст. 200 ПК України якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування.
З наведеного слідує, що ПК України визначено окремі випадки, за яких неможливе формування податкового кредиту, зокрема це відсутність зв`язку з господарською діяльністю, фіктивність операцій (відсутність поставок), відсутність податкової правосуб`єктності, відсутність на момент перевірки податкових накладних або видача їх особою, яка не є платником податку додану вартість.
Крім іншого, правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначено Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Відповідно до ст. 1 цього Закону бухгалтерський облік - це процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень.
Бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації (ч. 1 ст. 8 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).
У бухгалтерському обліку відображаються окремі господарські операції, з яких складається господарська діяльність.
Господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства (ст. 1 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).
За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 9 наведеного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.
Згідно абз. 2 п. 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.
Тобто будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.
На підтвердження правомірності формування податку на додану вартість, заявленого до бюджетного відшкодування, в сумі 696 565,00 грн, позивачем на перевірку надані первинні бухгалтерські документи:
- договір № 12-11/10К-9 від 12 грудня 2011 року, підписаний між позивачем та ТОВ «Бурова компанія «Рудіс» (даний постачальник змінив назву на ТОВ «Арабський Енергетичний Альянс ЮЕЙ»), відповідно до умов даного договору, було здійснено фактичне придбання Газового конденсату, що підтверджується видатковими та податковими накладними та платіжними дорученнями;
- договір № 200-К-Л/17-ІГ від 26 грудня 2017 року та додаток № 1 - Специфікація до договору купівлі-продажу від 26 грудня 2017 року, підписані між позивачем та ТОВ «Інтек Гео», придбано та відвантажено Газовий конденсат, що підтверджується видатковими та податковими накладними та платіжними дорученнями;
- договір № 181-К-Л/17- ГАЗ від 04 грудня 2017 року та додаток № 1 Специфікація до договору купівлі-продажу від 04 грудня 2017 року, підписані між позивачем та ТОВ «Гео Альянс Зайцівське», придбано та відвантажено Газовий конденсат, що підтверджується видатковими та податковими накладними та платіжним дорученням;
- договір № 196-К-Л/17- ГАВ від 18 грудня 2017 року та додаток № 1 Специфікація до договору купівлі-продажу від 18 грудня 2017 року, підписані між позивачем та ТОВ «Гео Альянс Височанське», придбано та відвантажено Газовий конденсат, що підтверджується видатковими та податковими накладними та платіжним дорученням. 
Колегією суддів встановлено, що товар доставлявся транспортом позивача до металевих цистерн, що належать позивачу та знаходяться за адресою: вул. Фрунзе, 126В, м. Прилуки, Чернігівська область, що підтверджується: журналом реєстрації перевірок; Статутом ТОВ «Арабський енергетичний Альянс ЮЕЙ»; свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів; договором оренди земельної ділянки від 03 січня 2017 року та Додатку № 1 до Договору; договором оренди приміщень від 03 січня 2017 року з Додатком № 1 до Договору; повідомленням про результати ідентифікації об`єктів підвищеної небезпеки від 07 червня 2019 року; дозволом Управління Держпраці у Чернігівській області від 15 серпня 2019 року № 238.19.74; наказом ТОВ «Олімп-С» «Про призначення інвентаризаційної комісії в умовах карантину через загрозу поширення COVID-19» від 08.04.2020 № 18; інвентаризаційним описом № 1 на 09 квітня 2020 року.
У бухгалтерському обліку позивача господарські операції по придбанню товарів у контрагентів відображені в оборотно-сальдових відомостях по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками товарів та інших ТМЦ», картках складського обліку матеріалів, балансових довідках від 09 квітня 2020 року, балансовій довідці від 05 листопада 2020 року.
Матеріалами справи підтверджується той факт, що понесені позивачем витрати безпосередньо пов`язані з господарською діяльністю останнього, оскільки вони стосуються із здійсненням та введенням позивачем бухгалтерського та податкового обліку при укладенні та оформленні договорів.
Системний аналіз вищезазначених правових норм, дослідження наявних в матеріалах доказів, свідчить про те, що документи, на підставі яких позивач сформував податковий кредит, відповідають критеріям первинного документу, дії позивача щодо формування податкового кредиту є правомірними.
Колегія суддів також звертає увагу, що бюджетне відшкодування позивачу податку на додану вартість за жовтень 2019 року по тих самих контрагентах і договорах здійснено відповідачем за результатами камеральної перевірки шляхом співставлення сум податкового кредиту з інформацією з автоматизованої системи декларування ПДВ без будь-яких перевірок основної діяльності позивача, що підтверджується актом «Про результати камеральної перевірки ТОВ «Олімп-С» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за жовтень 2019 року» від 19 грудня 2019 року  № 442/25-01-04-01/32460749.
Так, 19 лютого 2020 року позивач подав засобами електронного зв`язку в електронній формі податкову декларацію з податку на додану вартість №9029126061 з від`ємним значенням різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту, заявленого до бюджетного відшкодування податку на додану вартість в сумі 696565,00 грн., яка була прийнята відповідачем, що підтверджується квитанціями № 1 та № 2.
Проаналізувавши наведене, колегія суддів зазначає, що на момент виписування податкових накладних ТОВ «Олімп-С» було зареєстровано у встановленому законом порядку як суб`єкт підприємницької діяльності, а також платником податку на додану вартість, а факт реальності господарських операції, як було встановлено раніше, підтверджується належним чином оформленими первинними документами, а тому колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення. 
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -  

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 січня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя                                                                      Н.М. Єгорова

Судді                                                                                            І.В. Федотов

                                                                                                    Є.В. Чаку

Повний текст постанови складено "04" жовтня 2021 року.