ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" грудня 2021 р.           Справа№ 910/8114/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Коротун О.М.
суддів:            Ткаченка Б.О. 
          Суліма  В.В. 
 
за участю секретаря судового засідання Шевченко Н.А.,
за участю представника згідно з протоколом судового засідання від 13.12.2021

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця»
на рішення Господарського суду міста Києва від 27.08.2021

у справі № 910/8114/21 (суддя - Васильченко Т.В.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Курахівська ЦЗФ»
до Акціонерного товариства «Українська залізниця»
про стягнення 100 461, 78 грн,

Розглянувши справу в порядку ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), Північний апеляційний господарський суд,
УСТАНОВИВ:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
1. Короткий зміст заявлених вимог та рух справи
У травні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Курахівська ЦЗФ» (далі - ТОВ «ДТЕК Курахівська ЦЗФ») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - АТ «Українська залізниця») про стягнення 100 461, 78 грн.
Позовні вимоги про стягнення заборгованості обґрунтовані тим, що позивачем були відправлені вагони з вантажем за залізничними накладними, доданими до матеріалів справи, втім під час слідування вагонів була виявлена нестача вантажу, про що складено комерційні акти. Відтак, оскільки саме залізниця не забезпечила збереження вантажу під час його перевезення, позивач просить стягнути з відповідача вартість втраченого вантажу в сумі 100461,78 грн.
2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.08.2021 позовні вимоги ТОВ «ДТЕК Курахівська ЦЗФ» до АТ «Українська залізниця» про стягнення 100 461, 78 грн задоволено повністю. Стягнуто з АТ «Українська залізниця» на користь ТОВ «ДТЕК Курахівська ЦЗФ» вартість втраченого вантажу у розмірі 100  461, 78 грн та судовий збір у розмірі 2  270, 00 грн.
Рішення обґрунтовано тим, що факт нестачі за спірним перевезенням підтверджений комерційними актами, які за своєю формою та змістом відповідають вимогам Статуту залізниць України та Правил складення актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за № 567/6855.
Також суд першої інстанції виходив з того, що залізниця не спростувала подані позивачем докази на підтвердження завдання збитків у зв`язку з частковою втратою вантажу, що сталася з вини перевізника.
3. Надходження апеляційної скарги на розгляд Північного апеляційного господарського суду 
У вересні 2021 року АТ «Українська залізниця» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 27.08.2021 та відмовити у задоволенні позовних вимог. Скаржник також просив здійснювати розгляд апеляційної скарги із повідомленням та викликом сторін. Також скаржник просив витребувати у АТ «ДТЕК Західенерго» копію договору № 1-1-2016/006 від 27.01.2016 із додатками та платіжні доручення.
Ухвалою суду апеляційної інстанції від 11.10.2021 було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 27.08.2021, розгляд якої призначено на 15.11.2021. Надано учасникам справи час на подачу відзивів, заяв та клопотань. Також запропоновано позивачу надати свої міркування щодо заявленого скаржником клопотання про витребування доказів.
15.11.2021 у судовому засіданні оголошено перерву до 24.11.2021.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.11.2021, зокрема, було задоволено клопотання скаржника про витребування доказів, було витребувано у АТ «ДТЕК Західенерго» належним чином завірену копію договору № 1-1-2016/006 від 27.01.2016 із додатками та належним чином завірені копії платіжних доручень або інших фінансових документів, що підтверджують кількість та вартість відправленого вантажу за накладними № 52725256, 52753456, 52620119, 52717741, 52725264. Також було відкладено розгляд апеляційної скарги на 13.12.2021.
10.12.2021 від позивача до суду апеляційної інстанції надійшли пояснення, в яких сторона вказала, що ані у ТОВ «ДТЕК Курахівська ЦЗФ», ані у АТ «ДТЕК Західенерго» відсутні правові підстави для видання витребуваних додаткових доказів у справі щодо оплати вартості поставленого вугілля  та договору постачання вугільної продукції.
13.12.2021 у судове засідання, яке за клопотанням скаржника проводилося в режимі відеоконференції, з`явився представник скаржника. Представник позивача у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином в порядку, передбаченому ст. 120, 242 ГПК України, що підтверджується даними із сайту Укрпошти за відстеженням за трек-номером 0411636166472.
Суд заслухав представника скаржника, дослідив докази, з`ясував обставини справи та перевірив їх доказами.
Представник скаржника підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, а рішення суду першої інстанції - скасувати. Жодних клопотань про неможливість розгляду справи до суду не надходило.
4. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених у них доводів
АТ «Українська залізниця» в апеляційній скарзі не погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог з огляду на таке.
Скаржник зазначає, що позивач надав суду копії довідок, б/н підписані директором ТОВ «ЦЗФ Курахівська» та начальником відділу планування та інвестицій, а не головним бухгалтером. Так, заявник вказує, що у разі коли договори купівлі-продажу або поставки укладаються між посередниками, а договір перевезення укладається між першим продавцем вантажовідправником і залізницею доставку вантажу кінцевому на покупцеві-вантажоодержувачу, документи посередників про кількість та ціну, за якими вони продавали продукцію, не можуть визнаватись належними доказами вартості і ціни відвантаженої продукції, оскільки залізниця несе відповідальність, виходячи з вартості вантажу, визначеної на підставі документа вантажовідправника.
Крім того, скаржник вказує, що розрахунок за спірними накладними повинен був здійснений, виходячи із норми природних втрат 2%, а не 1%. На переконання заявника безпідставним є посилання позивача на наведені ним нормативні документи, оскільки предметом спору у цій справі є стягнення вартості недостачі вантажу, а не визначення якості продукції. І саме відсоток вологи впливає на масу вантажу.
Також скаржник вказує, що суд відправником у графі № 7 спірних накладних зазначено, що вантаж є власністю АТ «ДТЕК Західенерго» по договору від 27.01.2016 № 1-1-2016/006, але позивач до матеріалів справи № 910/4607/21 цього договору не долучив. Заявник вказує, що регіональна філія «Львівська залізниця» AT «Укрзалізниця» не володіє підтверджуючими документами щодо вартості вантажу, що перевозився у вагонах, а також враховуючи що зазначені документи, а саме: договір від 27.01.2016 № 1-1-2016/006, необхідний для доведення розміру позовних вимог, у зв`язку з чим стороною заявлялося клопотання про витребування доказів, яке залишено поза увагою суду першої інстанції.
Скаржник також зазначає, що жодних доказів на підтвердження сплати вартості вугілля, яке було прийнято залізницею до перевезення, та є предметом договорів перевезення вантажу позивачем суду не надано і матеріали справи їх не містять.
5. Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу та пояснень
Відзиви на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходили. Клопотання про продовження строку для їх подачі також не заявлялися. При цьому позивачем було надано пояснення, в яких сторона заперечувала проти доводів апеляційної скарги.
6. Фактичні обставини, неоспорені сторонами, встановлені судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції
Як вбачається з матеріалів справи, у січні 2021 року ТОВ «ДТЕК Курахівська ЦЗФ» (відправник) здійснило відправку вантажу (вугілля кам`яне марки г-газовий) на адресу «ДТЕК Бурштинська ТЕС» (вантажоодержувач) залізничним транспортом на станції призначення - Бурштин Львівська залізниця, що підтверджується залізничними накладними № 52620119, №52725256, №52753456, №52725264, №52717741 (№35012541, №47327143, №47302229, №52740941, №47256698 - досильні).
На станціях Нижньодніпровськ - вузол Придніпровської залізниці, Бурштин Львівської залізниці та Покровськ Донецької залізниці було проведено комісійну перевірку маси вантажу та за результатами зважування виявлено нестачу вантажу у наступних вагонах: №59765115, 63129787, 53516241, 53511085, 61017703, 60724531, 56214273, 54777867, 54039730, 56162126, 56951833, 53420162, 54753223, 63525240, 53549663, 58683517, 63523062, 56493521, 59670463, 62200514, про що складено відповідні комерційні акти.
Згідно з комерційним актом №450003/25/128 при контрольному переважуванні вагону №61017703 на справних 150-тонних вагах виявилось брутто - 90000 кг, тара - 23300 кг, нетто - 66700 кг, що менше вантажного документу на 2500 кг. На поверхні вантажу виявлено поглиблення. Маркування порушене. Вагон в технічному відношенні справний. Люки зачинені, течі вантажу немає.
Згідно з комерційним актом №450003/25/128 при контрольному переважуванні вагону №60724531 на справних 150-тонних вагах виявилось брутто - 87400 кг, тара - 22900 кг, нетто - 64500 кг, що менше вантажного документу на 4900 кг. На поверхні вантажу виявлено поглиблення. Маркування порушене. Вагон в технічному відношенні справний. Люки зачинені, течі вантажу немає.
Згідно з комерційним актом №450003/25/128 при контрольному переважуванні вагону №56214273 на справних 150-тонних вагах виявилось брутто - 82550 кг, тара - 20700 кг, нетто - 61850 кг, що менше вантажного документу на 6750 кг. На поверхні вантажу виявлено поглиблення. Маркування порушене. Вагон в технічному відношенні справний. Люки зачинені, течі вантажу немає.
Згідно з комерційним актом №450003/25/128 при контрольному переважуванні вагону №59765115 на справних 150-тонних вагах виявилось брутто - 89850 кг, тара - 22600 кг, нетто - 67250 кг, що менше вантажного документу на 2350 кг. На поверхні вантажу виявлено поглиблення. Маркування порушене. Вагон в технічному відношенні справний. Люки зачинені, течі вантажу немає.
Згідно з комерційним актом №450003/25/128 при контрольному переважуванні вагону №63129787 на справних 150-тонних вагах виявилось брутто - 89400 кг, тара - 22600 кг, нетто - 66800 кг, що менше вантажного документу на 2600 кг. На поверхні вантажу виявлено поглиблення. Маркування порушене. Вагон в технічному відношенні справний. Люки зачинені, течі вантажу немає.
Згідно з комерційним актом №450003/25/128 при контрольному переважуванні вагону №53516241 на справних 150-тонних вагах виявилось брутто - 88400 кг, тара - 21600 кг, нетто - 66800 кг, що менше вантажного документу на 2600 кг. На поверхні вантажу виявлено поглиблення. Маркування порушене. Вагон в технічному відношенні справний. Люки зачинені, течі вантажу немає.
Згідно з комерційним актом №450003/25/128 при контрольному переважуванні вагону №53511085 на справних 150-тонних вагах виявилось брутто - 87450 кг, тара - 21800 кг, нетто - 65650 кг, що менше вантажного документу на 3350 кг. На поверхні вантажу виявлено поглиблення. Маркування порушене. Вагон в технічному відношенні справний. Люки зачинені, течі вантажу немає.
Згідно з комерційним актом №450003/26/156 при контрольному переважуванні вагону №54777867 на справних 150-тонних вагах виявилось брутто - 88550 кг, тара - 21600 кг, нетто - 66950 кг, що менше вантажного документу на 2450 кг. На поверхні вантажу виявлено поглиблення. Маркування порушене. Вагон в технічному відношенні справний. Люки зачинені, течі вантажу немає.
Згідно з комерційним актом №450003/26/156 при контрольному переважуванні вагону №54039730 на справних 150-тонних вагах виявилось брутто - 87100 кг, тара - 23700 кг, нетто - 63400 кг, що менше вантажного документу на 5900 кг. На поверхні вантажу виявлено поглиблення. Маркування порушене. Вагон в технічному відношенні справний. Люки зачинені, течі вантажу немає.
Згідно з комерційним актом №450003/26/156 при контрольному переважуванні вагону №56162126 на справних 150-тонних вагах виявилось брутто - 87550 кг, тара - 22200 кг, нетто - 65350 кг, що менше вантажного документу на 3050 кг. На поверхні вантажу виявлено поглиблення. Маркування порушене. Вагон в технічному відношенні справний. Люки зачинені, течі вантажу немає.
Згідно з комерційним актом №388103/96 при контрольному переважуванні вагону №56951833 на справних 150-тонних вагах виявилось брутто - 89350 кг, тара - 22900 кг, нетто - 66450 кг, що менше вантажного документу на 2550 кг. На поверхні вантажу виявлено поглиблення. Маркування порушене. Вагон в технічному відношенні справний. Люки зачинені, течі вантажу немає.
Згідно з комерційним актом №388103/97 при контрольному переважуванні вагону №53420162 на справних 150-тонних вагах виявилось брутто - 91650 кг, тара - 23300 кг, нетто - 68350 кг, що менше вантажного документу на 1650 кг. На поверхні вантажу виявлено поглиблення. Маркування порушене. Вагон в технічному відношенні справний. Люки зачинені, течі вантажу немає.
Згідно з комерційним актом №482004/44/133 при контрольному переважуванні вагону №54753223 на справних 150-тонних вагах виявилось брутто - 89000 кг, тара - 22200 кг, нетто - 66800 кг, що менше вантажного документу на 3200 кг. На поверхні вантажу виявлено поглиблення. Маркування порушене. Вагон в технічному відношенні справний. Люки зачинені, течі вантажу немає.
Згідно з комерційним актом №482004/45/134 при контрольному переважуванні вагону №63525240 на справних 150-тонних вагах виявилось брутто - 86700 кг, тара - 22100 кг, нетто - 64600 кг, що менше вантажного документу на 5400 кг. На поверхні вантажу виявлено поглиблення. Маркування порушене. Вагон в технічному відношенні справний. Люки зачинені, течі вантажу немає.
Згідно з комерційним актом №482004/46/135 при контрольному переважуванні вагону №53549663 на справних 150-тонних вагах виявилось брутто - 85600 кг, тара - 21800 кг, нетто - 63800 кг, що менше вантажного документу на 4400 кг. На поверхні вантажу виявлено поглиблення. Маркування порушене. Вагон в технічному відношенні справний. Люки зачинені, течі вантажу немає.
Згідно з комерційним актом №482004/47/136 при контрольному переважуванні вагону №56863517 на справних 150-тонних вагах виявилось брутто - 88600 кг, тара - 22900 кг, нетто - 65700 кг, що менше вантажного документу на 3300 кг. На поверхні вантажу виявлено поглиблення. Маркування порушене. Вагон в технічному відношенні справний. Люки зачинені, течі вантажу немає.
Згідно з комерційним актом №388103/94 при контрольному переважуванні вагону №63523062 на справних 150-тонних вагах виявилось брутто - 91000 кг, тара - 23200 кг, нетто - 67800 кг, що менше вантажного документу на 1400 кг. На поверхні вантажу виявлено поглиблення. Маркування порушене. Вагон в технічному відношенні справний. Люки зачинені, течі вантажу немає.
Згідно з комерційним актом №388103/93 при контрольному переважуванні вагону №56493521 на справних 150-тонних вагах виявилось брутто - 84750 кг, тара - 19000 кг, нетто - 65750 кг, що менше вантажного документу на 3250 кг. На поверхні вантажу виявлено поглиблення. Маркування порушене. Вагон в технічному відношенні справний. Люки зачинені, течі вантажу немає.
Згідно з комерційним актом №388103/113 при контрольному переважуванні вагону №59670463 на справних 150-тонних вагах виявилось брутто - 89600 кг, тара - 22000 кг, нетто - 67600 кг, що менше вантажного документу на 2400 кг. На поверхні вантажу виявлено поглиблення. Маркування порушене. Вагон в технічному відношенні справний. Люки зачинені, течі вантажу немає.
Згідно з комерційним актом №388103/114 при контрольному переважуванні вагону №62200514 на справних 150-тонних вагах виявилось брутто - 89600 кг, тара - 22100 кг, нетто - 67500 кг, що менше вантажного документу на 2200 кг. На поверхні вантажу виявлено поглиблення. Маркування порушене. Вагон в технічному відношенні справний. Люки зачинені, течі вантажу немає.
На підтвердження вартості втраченого вантажу позивачем надано довідки ТОВ «ДТЕК Курахівська ЦЗФ» - вантажовідправника, які підписані директором і начальником відділу планування та інвестицій, в яких зазначено, що ціна 1 т вугільної продукції, відправленої у вагонах за залізничною накладною № 52620119 - 1 711, 08 грн з ПДВ; за залізничною накладною № 52725256 - 1 913, 09 грн з ПДВ; за залізничною накладною № 52753456 - 2 006, 98 грн з ПДВ; за залізничною накладною № 52725264 - 1 913, 09 грн з ПДВ та за залізничною накладною №52717741 - 1 946, 69 грн з ПДВ.
Загальна вартість недостачі вантажу, виявленої у вищезазначених вагонах, згідно з розрахунком позивача, складає 100 461, 78 грн, за стягненням якої позивач звернувся до суду першої інстанції.
ПОЗИЦІЯ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ
7. Мотиви, з яких виходить Північний апеляційний господарський суд, застосовані ним положення законодавства та межі апеляційного перегляду рішення суду
Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Між сторонами склалися договірні правовідносини перевезення вантажу залізничним транспортом. Спір у справі стосується обставин недостачі вантажу, який перевозився та наявності підстав для відшкодування втраченого вантажу.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.
Згідно з ч. 2 ст. 908 Цивільного кодексу України загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.
Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами) (ч. 3 ст. 909 Цивільного кодексу України).
Відповідно до ст. 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями ст. 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.
Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про залізничний транспорт» передбачено, що законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з Закону України «Про транспорт», цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України.
Статут залізниць України (далі - Статут) визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту). На підставі цього Статуту затверджені Міністерством транспорту України Правила перевезень вантажів, які є обов`язковими для всіх юридичних осіб на території України (ст. 5 Статуту).
За приписами ст. 24 Статуту залізниця має право перевіряти правильність відомостей, внесених до накладної, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній. Вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними в накладній.
Відповідно до ст. 6 Статуту накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони-одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.
Абзац 2 частини першої статті 6 Статуту визначає, що вантажовідправник (відправник вантажу, вантажовласник) - зазначена у документі на перевезення вантажу (накладній) юридична чи фізична особа, яка довіряє вантаж залізниці для його перевезення.
Вантажі, завантажені відправниками у вагони закритого типу (криті, ізотермічні, хопери, цистерни тощо) та контейнери, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду кузова (котла) вагона (контейнера), пломб (ЗПП), без перевірки вантажу. Вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу (абзац 3 та 4 пункту 28 Правил приймання вантажів до перевезення).
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про залізничний транспорт» залізниці та підприємства залізничного транспорту загального користування забезпечують збереження вантажів, багажу та вантажобагажу на шляху слідування та на залізничних станціях згідно з чинним законодавством України.
За приписами ст. 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.
Частиною 1 ст. 115 Статуту передбачено, що вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.
Відповідно до частини 2 ст. 114 Статуту недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.
Згідно зі ст. 924 Цивільного кодексу України, ст. 314 Господарського кодексу України та ст. 114, 115 Статуту - Залізниця відповідає за незбереження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи в розмірі тієї суми, на яку було знижено його вартість.
Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа вантажовідправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу, зокрема, договору або контракту купівлі-продажу, специфікації на вантаж, довідки відправника про кількість, ціну і вартість відправленого вантажу, підписаної головним (старшим) бухгалтером, копії податкової накладної. Отже, крім доведення правомірності вимоги вантажоодержувача до перевізника, доведенню підлягає також вартість фактичних збитків, яка встановлюється за документами відправника.
Як вбачається із матеріалів справи, на підтвердження вартості втраченого вантажу позивачем надано наступні довідки: № 1/675 від 05.02.2021, № б/н в без дати (номер залізничної квитанції 52620119), № 1/678 від 05.02.2021, № б/н без дати (номер залізничної квитанції 52725256), № б/н без дати (номер залізничної квитанції 52753456), № 1/672 від 05.02.2021, № 1/677 від 05.02.2021, № б/н без дати (номер залізничної квитанції 52725264), № 1/676 від 05.02.2021, № б/н без дати (номер залізничної квитанції 52717741), які складені відправником - Публічним акціонерним товариством «ДТЕК Курахівська ЦЗФ», відповідно до яких вартість 1 тони вугільної продукції становить: за накладною № 52620119 від 16.01.2021 - 1 711, 08 грн з ПДВ; за залізничною накладною № 52725256 - 1 913, 09 грн з ПДВ; за залізничною накладною № 52753456 - 2 006, 98 грн з ПДВ; за залізничною накладною № 52725264 - 1 913, 09 грн з ПДВ та за залізничною накладною №52717741 - 1 946, 69 грн з ПДВ. Довідки № 1/675 від 05.02.2021, № 1/678 від 05.02.2021, № 1/672 від 05.02.2021, № 1/677 від 05.02.2021, № 1/676 від 05.02.2021 підписані тільки директором філії ВТП «Павлоградвантажтранс», а довідки № б/н в без дати (номер залізничної квитанції 52620119), № б/н без дати (номер залізничної квитанції 52725256), № б/н без дати (номер залізничної квитанції 52753456), № б/н без дати (номер залізничної квитанції 52725264), № б/н без дати (номер залізничної квитанції 52717741) підписані директором ТОВ «ДТЕК Курахівська ЦЗФ» та начальником відділу планування та інвестицій.
Водночас довідки не містять підпису головного бухгалтера, як це передбачено Статутом.
До матеріалів цієї справи не долучено доказів щодо повноважень начальника відділу з планування та інвестицій на підписання таких довідок.
Скаржник в апеляційній скарзі вказував про те, що вартість втраченого вантажу, зазначена у довідках позивача викликає сумнів, з огляду на що просив суд апеляційної інстанції витребувати у АТ «ДТЕК Західенерго», як власника вантажу, із всіма додатками належним чином засвідчену копію договору від № 1-1-2016/006 від 27.01.2016 із додатками та належним чином завірені копії платіжних доручень або інших фінансових документів, що підтверджують кількість та вартість відправленого вантажу за накладними № 52725256, 52753456, 52620119, 52717741, 52725264.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.11.2021 було витребувано у Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» належним чином завірену копію договору № 1-1-2016/006 від 27.01.2016 із додатками та належним чином завірені копії платіжних доручень або інших фінансових документів, що підтверджують кількість та вартість відправленого вантажу за накладними № 52725256, 52753456, 52620119, 52717741, 52725264.
Ні Акціонерне товариство «ДТЕК Західенерго», ні позивач ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 24.11.2021 у цій справі не виконав, витребуваних документів суду не надав та не повідомив суд про неможливість подання таких доказів. Навпаки, позивач зазначив, що не має підстав для надання  таких доказів.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Принцип належності доказів полягає в тому, що господарський суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Слід зазначити, що правило належності доказів обов`язкове не лише для суду, а й для осіб, які є суб`єктами доказування (сторони, треті особи), і подають докази суду. Питання про належність доказів остаточно вирішується судом. Питання про прийняття доказів спершу повинно вирішуватися під час їх представлення суду. Однак остаточно може з`ясуватися неналежність доказу і на подальших стадіях, під час їх оцінки судом, аж до проголошення рішення.
Мета судового дослідження полягає у з`ясуванні обставин справи, юридичній оцінці встановлених відносин і у встановленні прав і обов`язків (відповідальності) осіб, які є суб`єктами даних відносин. Судове пізнання завжди опосередковане, оскільки спрямоване на вивчення події, що мала місце в минулому. Повнота судового пізнання фактичних обставин справи передбачає, з одного боку, залучення всіх необхідних доказів, а з іншого - виключення зайвих доказів. З усіх поданих особами, що беруть участь у справі, доказів суд повинен відібрати для подальшого дослідження та обґрунтування мотивів рішення лише ті з них, які мають зв`язок із фактами, що підлягають установленню. Отже, належність доказів нерозривно пов`язана з предметом доказування у справі, який, в свою чергу, визначається предметом позову.
Належність доказів - спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, які входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об`єктивної істини.
Належність доказів - це міра, що визначає залучення до процесу в конкретній справі тільки потрібних і достатніх доказів. Під належністю доказу розуміється наявність об`єктивного зв`язку між змістом судових доказів (відомості, що містяться в засобах доказування) і самими фактами, що є об`єктом судового пізнання.
Правило допустимості доказів у процесуальному праві розумілось як певне, встановлене законом обмеження у використанні доказів у процесі вирішення конкретних справ, що є наслідком наявності письмових форм фіксації правових дій та їх наслідків.
Допустимість доказів має загальний і спеціальний характер. Загальний характер полягає в тому, що незалежно від категорії справ слід дотримуватися вимоги щодо отримання інформації з визначених законом засобів доказування з додержанням порядку збирання, подання і дослідження доказів. Спеціальний характер полягає в обов`язковості певних засобів доказування для окремих категорій справ чи заборона використання деяких з них для підтвердження конкретних обставин справи.
Отже, допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні підтверджуватися певними засобами доказування або певні обставини не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.
Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували дійсну вартість втраченого вантажу за накладними № 52725256, 52753456, 52620119, 52717741, 52725264. А тому доводи скаржника у вказаній частині визнаються обґрунтованими, а висновок суду першої інстанції про належність та достатність доказів на підтвердження факту дійсно вартості вугілля визнається необґрунтованим. Позивач не скористався своїм процесуальним правом надати докази, які б підтверджували вартість вугілля.
Щодо доводів скаржника про те, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального права в частині застосування презумпції вини перевізника, суд апеляційної інстанції виходить з такого.
Відповідальність перевізника за збереження вантажу виникає з моменту прийняття вантажу до перевезення. Вантажовідправник зобов`язаний підготувати вантаж до перевезення з урахуванням необхідності забезпечення транспортабельності та збереження його в процесі перевезення і має право застрахувати вантаж у порядку, встановленому законодавством (ч. 2, 3 ст. 308 Господарського кодексу України).
Загальні підстави для відповідальності за завдану майнову шкоду визначені статтею 1166 Цивільного кодексу України. Зокрема, даною нормою передбачено, що шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоду завдано не з її вини.
Відповідно до ч. 1 статті 314 Господарського кодексу України перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини.
У разі втрати або нестачі вантажу за заподіяну при перевезенні шкоду перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає (ч. 3 ст. 314 Господарського кодексу України).
Згідно зі ст. 110, 111, 113 Статуту залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу. Залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу у разі, коли, зокрема, вантаж надійшов у непошкодженому вагоні (контейнері) з непошкодженими пломбами відправника чи без пломб, коли таке перевезення дозволено Правилами, а також якщо вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення. За незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.
У відповідності до вимог ст. 114 Статуту залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме: за втрату чи недостачу, у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі.
Так, ст. 129 Статуту передбачено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення, зокрема обставин невідповідності маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.
За змістом ст. 31 Статуту та пунктів 5, 6 Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу вантажовідправник перед навантаженням вантажу у вагон повинен визначити його придатність для перевезення вантажу у комерційному відношенні, при завантаженні вантажів, які містять дрібні фракції, усунути щілини та конструктивні зазори вагонів, а також вжити заходів щодо запобігання видуванню або висипанню вантажу.
У разі навантаження у вагони відкритого типу вантажів, які містять дрібні фракції, відправник повинен вжити заходів щодо запобігання видуванню або просипанню дрібних часток вантажу під час перевезення.
Відповідно до §§5-8 «Технічних умов розміщення у рухомому складі вантажів дрібних фракцій, що перевозяться без тари» перед завантаженням сипучих вантажів дрібних фракцій у полувагони з нижніми розгрузочними люками відправник зобов`язаний прийняти заходи по ущільненню наявних зазорів, в тому числі і конструктивних, через які можливо просипання вантажу при перевезенні. Зазори необхідно ущільнювати і при перевезенні сипучих вантажів, якщо конструкція кузова вагона не забезпечує збереження вантажу, що перевозиться. Зазори в підлогах полувагонів можливо ущільнювати двома способами: зволоження вантажу на підлозі вагону і зволоження підлоги вагону. Відправник за погодженням із залізницею може розробляти і застосовувати інші матеріали для зв`язування або способи для ущільнення зазорів кузовів вагонів, що забезпечують збереження вантажу, що перевозиться і рухомого складу.
Як вбачається з матеріалів справи, вказані вище вагони в технічному відношенні справні. Торцеві двері та розвантажувальні люка з обох сторін закриті. Водночас, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, того що залізницею не забезпечено схоронності вантажу, що наявні сліди доступу до вантажу, немає таких відміток і в комерційному акті.
Статтею 111 Статуту передбачені випадки звільнення від відповідальності Залізниці, зокрема у випадку коли вантаж надійшов у непошкодженому вагоні (контейнері) з непошкодженими пломбами відправника чи без них, коли таке перевезення дозволено Правилами перевезення вантажів.
Відповідно до ст. 31 Статуту придатність рухомого складу для перевезення вантажу в комерційному відношенні визначається відправником, якщо завантаження здійснювалось його засобами.
Статтею 37 Статуту передбачено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Маса вантажів визначається відправником.
Згідно зі ст. 32 Статуту відправник зобов`язаний підготувати вантаж з урахуванням його схоронності під час транспортування і здійснити навантаження з виконанням Технічних умов.
Відповідно до п. 1 Правил складання актів (ст. 129 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 №334, під час перевезення в залежності від обставин, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, відправника, одержувача, пасажира, складаються комерційні акти та акти загальної форми. Дані в комерційному акті зазначаються на підставі перевізних документів та виявлених обставин (п. 2 Правил).
Пунктом 9 згаданих Правил передбачено, що у комерційному акті детально описуються стан вантажу або багажу і обставини, за яких виявлена незбереженність, а також обставини, які могли бути причиною виникнення незбереженості вантажу, багажу чи вантажобагажу. Ніякі припущення та висновки про причини незбереженості або про вину відправника і залізниці до акта не вносяться.
Тому, є безпідставним твердження позивача в позовній заяві щодо «Вжиття відправником всіх заходів, які забезпечували б збереження вантажу на всьому шляху слідування, наявність ознак, що вказують на втрату вантажу саме під час перевезення». Більше того, позивачем не надано суду доказів дійсної вартості спірного вантажу за ціною відправника.
Відповідно до ч. 1 ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.
У разі неподання позивачем обґрунтованого розрахунку суми, що стягується чи оспорюються (тобто, загальної суми рахунка або іншого документа вантажовідправника) господарський суд відмовляє в задоволенні позову у зв`язку з недоведеністю позовних вимог.
Крім того, відшкодування збитків може бути покладено на відповідача лише при наявності передбачених законом умов, сукупність яких створює склад правопорушення, яке є підставою для цивільної відповідальності відповідно до ст. 623 Цивільного кодексу України.
Обов`язковими умовами покладення відповідальності на винну сторону є наявність збитків, протиправність дій цієї особи, причинного зв`язку між діями особи та збитками, які складають об`єктивну сторону правопорушення, та вини особи, внаслідок дій якої спричинено збитки.
Тобто збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони за договором, що обмежує його інтереси, як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних кредитором доходів, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником. Отже, зменшення майнових благ внаслідок неправомірних дій наступає об`єктивно, тобто незалежно ьід волевиявлення сторони, як наслідок невиконання зобов`язань.
Обов`язковою умовою покладення відповідальності має бути безпосередній причинний зв`язок між неправомірними діями і збитками. Збитки є наслідком, а невиконання зобов`язань причиною.
Відсутність хоча б одного з елементів складу правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань (виключає його відповідальність).
З огляду на зазначені вище обставини, колегія суддів зазначає, що матеріалами справи спростовано та позивачем, всупереч приписам Статуту не доведено вини Залізниці у неналежному виконанні договірних зобов`язань по договору перевезення.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.
Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц (провадження №14-400цс19).
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, за якими у позивача виникло право на відшкодування вартості недостачі вантажу, виявленої у вищезазначених вагонах у розмірі 100  461, 78 грн.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини свідчать, що позивачем не доведено дійсної вартості втраченого вантажу, не доведено вини Залізниці у неналежному виконанні договірних зобов`язань по договору перевезення. Враховуючи наведене вище, суд апеляційної інстанції вважає позовні вимоги необґрунтованими, а відтак такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно, висновки суду першої інстанції також взнаються необґрунтованими в розумінні ст. 77 - 80, 269 ГПК України.
8. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції
Відповідно до ч. 2 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення. Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є нез`ясування обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи (ч. 1 ст. 277 ГПК України). 
Отже, Північний апеляційний господарський суд зазначає, що суд першої інстанції, не в повному обсязі з`ясував обставини справи щодо розміру вартості втраченого товару, помилково не витребував такі документи (за клопотанням відповідача) у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про наявність підстав для їх відшкодування, у зв`язку з чим ухвалив передчасне рішення про задоволення позову. Відповідно, позовні вимоги визнаються необґрунтованими та в їх задоволенні суд відмовляє.
Таким чином, на підставі ст. 2, 269, 270, п. 2 ч. 1 ст. 275, ст. 277 ГПК України - суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги АТ «Українська залізниця» та скасування рішення суду першої інстанції, з ухваленням нового рішення - про відмову в задоволенні позовних вимог.
9. Судові витрати
З урахуванням задоволення апеляційної скарги АТ «Українська залізниця», понесені ним судові витрати за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції (судовий збір) покладаються на позивача у порядку ст. 129 ГПК України.
Керуючись ст. 2, 129, 269, 270, п. 2 ч. 1 ст. 275, ст. 277, 281 - 283 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 27.08.2021 у справі №910/8114/21 - задовольнити.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 27.08.2021 у справі №910/8114/21 - скасувати, з ухваленням нового рішення про відмову в позові повністю.
3. Судовий збір, понесений у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, покласти на позивача.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Курахівська ЦЗФ» (85621, Донецька обл., Мар`їнський район, с. Вовчанка, вул. Нагорна, 1-а; код 33959754) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, код 40075815) 3  405, 00 грн (три тисячі чотириста п`ять) судового збору за розгляд апеляційної скарги.
Видачу відповідного наказу доручити суду першої інстанції.
4. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та, за загальним правилом, не підлягає оскарженню до Верховного Суду крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.
Повний текст складено 16.12.2021.

Головуючий суддя                                                            О.М. Коротун 

Судді                                                                                Б.О. Ткаченко

                                                                                В.В. Сулім