Ухвала
іменем України 
14 грудня 2021 року
м. Київ
справа № 740/3070/18
провадження № 51-3508 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                           ОСОБА_1 ,
суддів                                              ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 січня 2021 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 06 травня 2021 року, 
встановив:
09 грудня 2021 року до Касаційного кримінального суду Верховного суду надійшла касаційна скарга  захисника ОСОБА_4 , в якій він ставить питання про перегляд зазначених судових рішень в касаційному порядку з підстави невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і особі обвинуваченого та просить змінити судові рішення, застосувати до засудженого ОСОБА_5 положення ст. 75 КК України, звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки, покласти на нього обов`язки, передбачені положеннями ст. 76 КК України. 
Водночас разом зі скаргою захисник ОСОБА_4 подав  клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, при цьому посилається на те, що на даний час  здійснює захист інтересів ОСОБА_5 на підставі договору про надання правової допомоги від 18 жовтня 2021 року, однак пропустив строк на касаційне оскарження, оскільки після оформлення ордеру та первісного договору від 18 травня 2021 року про надання правової допомоги ОСОБА_5 20 травня 2021 року вироком Голосіївського районного суду м. Києва (який скасовано ухвалою Київського апеляційного суду від 13 жовтня 2021 року) його було засуджено до семи років позбавлення волі, змінено запобіжний захід з підписки про невиїзд на тримання під вартою, тому, перебуваючи під вартою, він не  міг надавати правову допомогу засудженому ОСОБА_5 , а саме не мав можливості  ознайомитися з матеріалами кримінального провадження та оформити касаційну скаргу. 
Суд, перевіривши доводи, викладені в касаційній скарзі та клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження, дослідивши надані скаржником копії матеріалів і судових рішень, дійшов висновку про те, що клопотання про поновлення строку задоволенню не підлягає, а касаційну скаргу слід повернути з таких підстав.
Згідно із ч.2 ст.426 Кримінального процесуального кодексу  України (далі ? КПК) касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
За приписами ч. 2 ст. 113 КПК процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Вимога про необхідність виконання процесуальних дій у встановлений КПК строк також міститься у ст. 116 вказаного Кодексу.
Положеннями ч. 1 ст. 117 КПК визначено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.
Виходячи із системного аналізу норм процесуального права, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.
Відповідно до практики Європейського суду здійснені поза межами встановленого законом процесуального строку провадження у справі чи поза межами встановленого строку застосування певних процесуальних актів дії, у тому числі суду, визнаються незаконними, а отримані при цьому результати таких дій – юридично нікчемними.
09 грудня 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга від 08 грудня 2021 року захисника ОСОБА_4 на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 січня 2021 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 06 травня 2021 року щодо засудженого ОСОБА_5 , тобто поза межами визначеного процесуальним законом строку на касаційне оскарження, який минув 06 серпня 2021 року.
Посилання ОСОБА_4 у клопотанні на поважні причини пропуску строку, зокрема на те, що після 20 травня 2021 року він  перебував під вартою на підставі вироку суду першої інстанції, тому не  міг надавати правову допомогу засудженому ОСОБА_5 , а саме не мав можливості  ознайомитися з матеріалами кримінального провадження та оформити касаційну скаргу, не можуть бути враховані Судом, оскільки строк касаційного оскарження судового рішення у даному провадженні тривав в період з 06 травня по 06 серпня 2021 року, під час якого судові рішення щодо засудженого ОСОБА_5 були оскаржені в касаційному порядку стороною захисту, зокрема, були подані касаційні скарги захисниками ОСОБА_6 і ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_5 , щодо яких Верховний Суд прийняв рішення 20 липня та 16 серпня 2021 року про відмову у відкритті касаційного провадження за скаргами.
Таким чином, Суд звертає увагу на те, що за правової допомоги інших захисників засудженим ОСОБА_5 була використана можливість реалізувати своє право оскарження судових рішень в касаційному порядку в передбачений законом строк.
На переконання Суду, зі змісту поданого  ОСОБА_4 клопотання  не вбачається обґрунтованих підстав для поновлення строку касаційного оскарження, оскільки ним не зазначено обґрунтувань того, чи був він уповноважений  в період касаційного строку оскарження судових рішень щодо ОСОБА_5 надавати правову допомогу останньому,  а також не наведено будь-яких інших обставин, які певним чином вплинули на своєчасність подання скарги до суду касаційної інстанції саме в інтересах ОСОБА_5 , навіть враховуючи те, що ОСОБА_4 перебував під вартою, що на думку Суду, не є безумовною поважною причиною пропуску строку касаційного оскарження судових рішень  та підставою для поновлення цього строку.
Згідно з положеннями п.3 ч.3 ст.429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення. 
Ураховуючи положення чинного КПК, наведені ОСОБА_4 причини пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення не можна визнати поважними, у зв`язку з чим відсутні обґрунтовані підстави для задоволення клопотання щодо поновлення йому цього строку.
З урахуванням наведеного, касаційна скарга захисника  ОСОБА_4 підлягає поверненню.
Керуючись ст.429 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити захиснику ОСОБА_4 у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження вироку Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 січня 2021 року та ухвали Чернігівського апеляційного суду від  06 травня 2021 року.
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 січня 2021 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 06 травня 2021 року повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                ОСОБА_2                              ОСОБА_3