Ухвала

2 листопада 2021 року                                                                          
м. Київ
справа № 405/2075/17
провадження № 51-2001ск19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 ,
суддів                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши клопотання засудженого ОСОБА_4 про поновлення строку на касаційне оскарження вироку Ленінського районного суду м. Кіровограда від 
15 травня 2018 року й ухвали Кропивницького апеляційного суду від 10 січня 
2019 року,
встановив:
Як убачається з матеріалів провадження, засуджений ОСОБА_4 1 жовтня 
2021 року звертався до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій порушував питання про перегляд вироку Ленінського районного суду м. Кіровограда від 
15 травня 2018 року й ухвали Кропивницького апеляційного суду від 10 січня 
2019 року.
Ухвалою колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду від 
5 жовтня 2021 року, касаційну скаргу ОСОБА_4 було повернуто на підставі
ст. 429 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) та роз`яснено, що касаційна скарга повертається у випадку, коли вона подана після закінчення строку на касаційного оскарження і особа яка її подала не порушує питання про поновлення цього строку.
29 жовтня 2021 року ОСОБА_4 звернувся до суду касаційної інстанції із клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень щодо нього.
Суд, перевіривши доводи, викладені в клопотанні, дійшов висновку про те, що клопотання засудженого про поновлення строку на касаційне оскарження задоволенню не підлягає з таких підстав.
Згідно з ч. 2 ст. 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, — в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення. 
Як вбачається із матеріалів за скаргою, вирок місцевого суду було проголошено 
15 травня 2018 року, а ухвалу апеляційного суду – 10 січня 2019 року. Вирок і ухвала були проголошені за участю засудженого ОСОБА_4 та його захисника.
Крім того, в резолютивній частині рішення апеляційного суду зазначено, що ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а для ОСОБА_4 , який тримається під вартою, — в той самий строк з дня вручення йому копії цієї ухвали.
Однак засуджений звернувся до суду касаційної інстанції з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження вказаних судових рішень 26 жовтня 2021 року (згідно з відміткою на конверті), тобто через 2 роки 10 місяців після закінчення встановленого ст. 426 КПК строку касаційного оскарження судового рішення. 
Обґрунтування ОСОБА_4 зводяться до того, що він є юридично необізнаним, а тому не знав, що касаційна скарга повинна бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, — в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення. Вважає, що процесуальний строк ним пропущено з поважних причин.
Відповідно до приписів ч. 2 ст. 113 КПК процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Вимога про необхідність виконання процесуальних дій у встановлений КПК строк також міститься у ст. 116 вказаного Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений ухвалою суду за клопотанням заінтересованої особи. 
Поважними причинами пропуску строку є ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. 
Правило дотримання тримісячного строку для подання касаційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. При цьому це правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію. 
Проте наведені засудженим доводи не можна визнати спроможними. 
Інших аргументів на підтвердження поважності причин, через які засуджений не мав об`єктивної можливості подати касаційну скаргу протягом трьох місяців з дня вручення йому рішення суду апеляційної інстанції, у клопотанні не наведено. 
З урахуванням викладеного суд касаційної інстанції не вбачає підстав для поновлення ОСОБА_4 строку касаційного оскарження судових рішень щодо нього.
Враховуючи викладене та керуючись ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Відмовити засудженому ОСОБА_4 в поновленні строку на касаційне оскарження вироку Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15 травня 
2018 року й ухвали Кропивницького апеляційного суду від 10 січня 2019 року щодо нього, клопотання повернути особі, яка його подала разом з усіма доданими до нього матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                 ОСОБА_2                              ОСОБА_3