ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/6973/21                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Клочкова Н.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  06 грудня 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді          - Єгорової Н.М.,
суддів                    - Беспалова О.О., Бужак Н.П.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 червня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:
У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, в якому просив: 
-  визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо не проведення перерахунку з 01 січня 2018 року основного розміру пенсії ОСОБА_1 відповідно до виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, у порядку, визначеному рішенням Кабінету Міністрів України, від 02 листопада 2020 року № ФК82375;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області провести перерахунок з 01 січня 2018 року основного розміру моєї пенсії і виплату пенсії відповідно до цієї довідки.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 червня 2021 року адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо не проведення перерахунку з 01 січня 2018 року основного розміру пенсії ОСОБА_1 відповідно до виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 довідки від 02 листопада 2020 року № ФК82375 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, у порядку, визначеному рішенням Кабінету Міністрів України.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області провести перерахунок з 01 січня 2018 року основного розміру пенсії ОСОБА_1 відповідно до виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 довідки від 02 листопада 2020 року № ФК82375 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, у порядку, визначеному рішенням Кабінету Міністрів України.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Свої доводи обґрунтовує тим, що рішення прийнято з порушенням норм матеріального права. Зокрема, апелянт наголошує на тому, що під час перерахунку пенсії використовуються такі види грошового забезпечення як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років, тому врахування інших видів грошового забезпечення не передбачено. При цьому, нормативно-правових актів щодо визначення умов, порядку та розмірів, за якими має проводитися перерахунок пенсій після дати набрання рішенням суду законної сили у справі № 826/3558/18 – не приймалося.
У межах встановленого судом строку, відзив на апеляційну скаргу від позивача не надійшов. 
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України розглянути справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
З 01 березня 2018 року відбулося підвищення грошового забезпечення діючим військовослужбовцям у зв`язку із прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб». Нею затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років. Пунктом 2 цієї постанови встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійних характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Київський обласний військовий комісаріат, як уповноважений Міністерством оборони України орган, відповідно до покладених на нього обов`язків, підготував стосовно позивача довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, у порядку, визначеному рішенням Кабінету Міністрів України, від 22 березня 2018 року № ФК82375 та надіслав її до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області для перерахунку пенсії.
Відповідно до вказаної довідки вбачається, що така довідки містить наступні види грошового забезпечення, а саме: посадовий оклад - 9 590 грн; оклад за військовим званням (полковник) - 1 480,00 грн; надбавка за вислугу років (50 %) - 5 535,00 грн.
На підставі вищевказаної довідки Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснило з 01 січня 2018 року перерахунок пенсії позивача.
Надалі, у жовтні 2020 року під час опрацювання положень постанови Кабінету Міністрів України № 704 та наказу Міністерства оборони України від 01 березня 2018 року № 90 «Про встановлення тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 березня 2018 року за № 315/31767, позивачем було виявлено, що у вищевказаній довідці розмір посадового окладу та розмір пов`язаної з ним надбавки за вислугу років визначені Київським обласним військовим комісаріатом всупереч вимогам вищезазначених нормативно-правових актів.
На підставі встановлених обставин, 24 жовтня 2020 року позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 з клопотанням скласти стосовно останнього довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, у порядку, визначеному рішенням Кабінету Міністрів України, станом на 01 березня 2018 року, із іншими розмірами посадового окладу, а саме: посадовий оклад – 9   870,00 грн; оклад за військовим званням (полковник) – 1   480,00 грн; надбавка за вислугу років (50 %) – 5   675,00 грн; Усього: 17   025,00 грн.
Керуючись викладеною вище заявою позивача, ІНФОРМАЦІЯ_1 було підготовлено та надано до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області оновлену довідку від 02 лютого 2020 року № ФК82375 про розмір грошового забезпечення позивача, що враховується для перерахунку пенсій, у порядку, визначеному рішенням Кабінету Міністрів України.
22 грудня 2020 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області із клопотанням здійснити перерахунок пенсії на підставі вищевказаної довідки, однак пенсійним органом було відмовлено позивачу у перерахунку пенсії, в обґрунтування правомірності відмови пенсійний орган послався   на відсутність підстав для проведення перерахунку пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 103 згідно з повторно наданою довідкою про розмір грошового забезпечення.
Вважаючи відмову пенсійного органу, яка полягає у непроведені позивачу перерахунку пенсії на підставі його заяви та довідки протиправною, позивач звернувся до адміністративного суду з даною позовною заявою.
На підставі встановлених вище обставин, суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що у зв`язку з тією обставиною, що позивачем було виявлено помилку уповноваженого органу, щодо правильності зазначення у відповідній довідці, на підставі якої проводить перерахунок пенсії, неправильної суми одного з видів грошового забезпечення, у позивача виникли законні підстави на перерахунок належної йому відповідно до чинного законодавства пенсії. Разом з цим, до моменту отримання належної довідки від відповідача у пенсійного органу не виникає обов`язку з перерахунку пенсії позивача.
З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів повністю погоджується з огляду на наступне.
Згідно із частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на військовій службі, визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII (далі - Закон № 2262-ХІІ). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону № 2262-XII (у редакції Закону України від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (далі - Закон № 1774-VIII)) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Частинами другою та третьою статті 51 Закону № 2262-XII передбачено, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.
Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно із цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів ПФУ та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII, затверджений Постановою № 45.
21 лютого 2018 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 103, пунктом 1 якої зобов`язав перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом № 2262-XII до 01 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із цим Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01 березня 2018 року відповідно до Постанови № 704.
Відповідно до пункту 7 Постанови № 103 Міністерству оборони, Міністерству внутрішніх справ, Міністерству інфраструктури, Міністерству юстиції, Державній службі з надзвичайних ситуацій, Службі безпеки, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Державної прикордонної служби, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державній фіскальній службі, Національній гвардії, Управлінню державної охорони після набрання чинності цією постановою приписано забезпечити оформлення та подання до органів ПФУ довідок про розміри грошового забезпечення, визначені в пункті 1 цієї постанови, відповідно до Порядку № 45.
Також Постановою № 103 було внесено ряд змін до Порядку № 45, зокрема:
- пункт 5 викладено в новій редакції;
- додаток 2 викладено в новій редакції, відповідно до якої відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.
Згідно з положеннями пунктів 1 - 5 Порядку № 45 зі змінами, внесеними згідно з Постановою № 103 (тут і далі - у редакції, чинній на час перерахунку пенсії позивача), пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262-XII, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із цим Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
ПФУ після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління ПФУ) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС (далі - державні органи). Головні управління ПФУ у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.
На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням ПФУ. Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.
Перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону № 2262-XII. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
Під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.
Сторонами не заперечується, що позивачу згідно викладених вище норм був здійснений з 01 січня 2018 року перерахунок пенсії на підставі довідки Київського обласного військового комісаріату від 22 березня 2018 року № ФК82375.
Водночас, у вказаній довідці допущено помилку, яка призвела до зменшення розміру грошового забезпечення, який враховується для обчислення пенсії: зазначено посадовий оклад в сумі 9590 грн замість 9870 грн по тарифному розряду 58. Факт наведеної помилки відповідач не заперечив.
У зв`язку із цим, Київським обласним військовим комісаріатом до ГУ ПФУ було подано нову довідку про грошове забезпечення позивача № ФК82375 від 02 листопада 2020 року, яка має нові, виправлені складові грошового забезпечення для перерахунку пенсії у порівнянні до довідки виготовленої і наданої Київським обласним військовим комісаріатом до ГУ ПФУ від 22 березня 2018 року № ФК82375, де були зазначені складові грошового забезпечення із заниженим тарифним розрядом, які помилково були внесені до вказаної довідки.
У пунктах 70-71 рішення по справі «Рисовський проти України» (заява № 29979/04) Європейський Суд з прав людини, аналізуючи відповідність мотивування Конвенції, підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування», зазначивши, що цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), заява № 33202/96, пункт 120, «Онер`їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey), заява № 48939/99, пункт 128, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), № 21151/04, пункт 72, «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, пункту 51). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, пункт 74, «Тошкуца та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, пункт 37) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey), пункт 128, та «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), пункт 119).
Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, пункт 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (там само). З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), заява № 36548/97, пункт 58). Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), пункту 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справах «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), пункт 58, «Ґаші проти Хорватії» (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, пункт 40, «Трґо проти Хорватії» (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, пункт 67).
Відтак, маючи визначене законом право на перерахунок пенсії з 01.01.2018, позивач мав законне очікування на належне виконання всіма органами державної влади своїх повноважень у процедурі здійснення такого перерахунку.
Допущення одним із відповідальних органів помилки при визначені сум, які враховуються для перерахунку пенсії, не може позбавляти позивача права на отримання пенсії у розмірі, який перебачений законом, при подальшому виправленні такої помилки.
Факт здійснення перерахунку пенсії на підставі документів, які містять суттєві помилки, не позбавляє позивача права на отримання пенсії на підставі достовірних даних та не виправдовує бездіяльності відповідача щодо неприйняття нових виправлених документів, які враховуються для обчислення пенсії позивачу.
Право на виплати у сфері соціального забезпечення було включено до змісту статті 1 Першого протоколу до Конвенції вперше в рішенні від 16 грудня 1974 року у справі «Міллер проти Австрії», де Суд установив принцип, згідно з яким обов`язок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином. Позиція Суду була підтверджена і в рішенні від 16 вересня 1996 року «Гайгузус проти Австрії», у якому якщо особа робила внески у певні фонди, у тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що, у свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності.
За змістом правової позиції ЄСПЛ у справі «Кечко проти України» (рішення від 8 листопада 2005 року) у межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти в цих виплатах, доки відповідні положення є чинними.
Не здійснюючи перерахунок пенсії у зв`язку із наданням Київським обласним військовим комісаріатом виправлених документів відповідач втрутився у гарантоване статтею 1 Першого протоколу Конвенції право позивача мирно володіти своїм майном.
В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 12 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, в адміністративній справі №826/3858/18 визнав протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатка 2 до Порядку № 45.
Всупереч доводам скаржника колегія суддів наголошує, що скасування в судовому порядку пунктів 1, 2 Постанови № 103 не впливає на результат розгляду цієї справи по суті, оскільки спірний у даній справі перерахунок на підставі помилкових даних щодо розміру грошового забезпечення, був здійснений з 01 січня 2018 року, тобто до  набрання чинності судовими рішеннями у справі №826/3858/18.
При цьому предметом цього спору є правильність перерахунку пенсії відповідачем на підставі виправленої довідки. Питання врахування у складі грошового забезпечення середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення могло би бути предметом спору про визнання протиправними дій Київського обласного військового комісаріату щодо складення довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача без урахування середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення та не може бути розглянуто в межах цієї адміністративної справи.
Перерахунок пенсії, який є предметом спору у даній справі, не є черговим, а стосується виправлення державою перед позивачем своїх помилок при здійсненні попереднього чергового перерахунку. Тому, посилання скаржника на відсутність визначених законом умов для здійснення перерахунку пенсії, колегія суддів відхиляє.
Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про задоволення позову.
Судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 240, 242-244, 250, 308, 311, 312, 315, 316, 320, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області – залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 червня 2021 року – без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя                                                                      Н.М. Єгорова

Судді                                                                                          О.О. Беспалов

                                                                                                    Н.П. Бужак