Кропивницький апеляційний суд 

№ провадження 33/4809/361/21 Головуючий у суді І-ї інстанції Бурко Р. В. 
Категорія - 130  Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Онуфрієв В. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2021 року. суддя Кропивницького апеляційного суду Онуфрієв В.М., за участю секретаря Сакари І.І., за участю особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та в його інтересах захисника - адвоката Ковальова Ю.В. розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника - адвоката Ковальова Ю.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м.Кіровограда від 28 вересня 2021 року, якою:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

       Стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 454 грн., 

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції,  ОСОБА_1 11.09.2021 року о 03 год. 24 хв., рухаючись в м. Кропивницькому по вул. Леваневського, буд. 44/1А, керував транспортним засобом «Haval H2», державний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження медичного огляду та огляду за допомогою спецтехзасобів на визначення стану сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник - адвокат Ковальов Ю.В. в інтересах  ОСОБА_1  просив скасувати постанову суду першої інстанції  та закрити  провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 
Свої вимоги обґрунтовував тим, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. ОСОБА_1 , стверджує, що він правил дорожнього руху не порушував так як транспортним засобом «Науаі Н2», державний номер НОМЕР_1 11.09.2021 року не керував. Його на сидіння водія силою пересадив власник вищезазначеного транспортного засобу ОСОБА_2 , який і керував цим транспортним засобом до зупинки працівниками поліції. Ці фактичні обставини підтверджують свідки ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , які знаходились в автомобілі під час руху та зупинки вищезазначеного автомобіля працівниками поліції. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП. Діючи умисно з метою притягнення до адміністративної відповідальності невинну особу, працівники поліції в супереч вимогам визначених статтею 255 КУпАП, не опитали свідків, а саме ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , власника автомобіля ОСОБА_2 . Отже, якщо із відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він є не безперервним та переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі ( ВС справа №216/5226/16-а(2-а/216/33/17). Таким чином, винність у скоєнні правопорушення ОСОБА_1 , у судовому засіданні не доведена, а тому, у відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, при відсутності складу адміністративного правопорушення. Підставами для скасування вищезазначеної постанови є: неповне встановлення необхідних для вирішення справи обставин, не доведеність встановлених обставин, невідповідність висновків обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Суд допустився однобічної оцінки наявних у справі доказів і виніс рішення основане на припущеннях, що є не допустим. Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні моменти змісту як протоколу про адміністративне правопорушення, так і рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В них, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів. Суд, розглядаючи справ по суті і постановляючи рішення у справі, не усунув ці недоліки, не визначившись із фактичними обставинами, не обґрунтувавши правову оцінку наявним доказам у справі і дійшов хибного висновку, що в діях ОСОБА_1 , наявний склад правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

       Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та в його інтересах захисника - адвоката Ковальова Ю.В. які підтримали подану апеляційну скаргу, зваживши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах поданої апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
        
       Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 

Згідно диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а так само за відмову осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан такого сп`яніння. 

Відповідно до ч. 1 розділу ІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України 07.11.2015  № 1395, протокол про адміністративне правопорушення (додаток 1) складається відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються:
1) письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності;
2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання;
3) акт огляду на стан сп`яніння у разі проведення огляду на стан сп`яніння;
4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

       Відповідно до ч. 6 розділу Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України 07.11.2015  № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

       Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган, посадова особа оцінює докази за їх внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. 

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 188575 від 11.09.2021 року, ОСОБА_1 11.09.2021 року о 03 год. 24 хв., рухаючись в м. Кропивницькому по вул. Леваневського, буд. 44/1А, керував транспортним засобом «Haval H2», державний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження медичного огляду та огляду за допомогою спецтехзасобів на визначення стану сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

        ОСОБА_1 в судовому засіданні суду першої інстанції та апеляційної інстанції вину не визнав, та пояснив, що правопорушення зазначено у протоколі він не скоював, оскільки зазначеним транспортним засобом він не керував, а керував ним власник транспортного засобу - його знайомий ОСОБА_2 . Зокрема, ОСОБА_1 зазначив, що він дійсно 11.09.2021 року о 03 год. 24 хв., перебував у транспортному засобі «Haval H2», державний номер НОМЕР_1 , однак він ним не керував, а лише перебував в його салоні, як пасажир. В подальшому, коли автомобіль зупинився ОСОБА_2 перетягнув його водійське сидіння. Про те, що він не керував зазначеним транспортним засобом, він повідомляв працівникам поліції. Тому вважає, що в його діях відсутній склад зазначеного правопорушення.

Незважаючи на невизнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і на це правильно послався у своїй постанові суд першої інстанції, вона повністю підтверджується зібраними по справі доказами і, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 188575 від 11.09.2021 року (а.с.1), відеозаписом події 11.09.2021 року (а.с.6) з якого вбачається, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Haval H2», державний номер НОМЕР_1 був зупинений працівниками поліції, після цього йому було запропоновано пройти медичний огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу так і в медичному закладі та від проходження огляду відмовився в присутності двох свідків, письмовими поясненнями ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , згідно з яких в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження від проходження медичного огляду та огляду за допомогою спецтехзасобів на визначення стану сп`яніння (а.с.4,5).

Вказані зібрані по справі докази є належними та допустимими, є взаємоузгодженими між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції та повністю підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення. Сумніви у їх належності та достовірності у апеляційного суду не виникає. 

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, оцінивши всі зібрані докази по справі, правильно не врахував в якості невинуватості ОСОБА_1 показання допитаних в якості свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , оскільки вказані показання не узгоджуються із іншими зібраними по справі доказами. Крім того при цьому апеляційний суд враховує, що вказані свідки є знайомими ОСОБА_1 та є заінтересованими у вирішенні справи на його користь. 

Доводи викладені в апеляційній скарзі з приводу того, що факт керування ОСОБА_1 не підтверджується жодним доказом по справі, та що керував машиною ОСОБА_2 , є необґрунтованими, безпідставними та спростовуються дослідженими доказами в суді апеляційної інстанції з яких чітко встановлено факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 . Більше того, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку з яким погоджується суд апеляційної інстанції, що вказана позиція ОСОБА_1 , є намаганням уникнути відповідальності за скоєне, оскільки зазначене повністю спростовується відеозаписом, з якого вбачається, що після зупинки працівниками поліції транспортного засобу «Haval H2», державний номер НОМЕР_1 , з нього ніхто не виходив та за кермом зазначеного автомобілю перебував саме ОСОБА_1 .
На переконання апеляційного суду із врахуванням всіх обставин справи та вищевказаних зібраних по справі доказів, версія ОСОБА_1 щодо того, що він не керував транспортним засобом та його на переднє сидіння із застосуванням сили пересадив ОСОБА_2 , який керував авто та пересів на заднє сидіння, є неспроможною і такою, що не відповідає дійсності.

       Крім того, будь-яких інших доказів до апеляційної скарги та в суді апеляційної інстанції, які-б могли вплинути на правильність прийнятого рішення судом першої інстанції не надано. 

       Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

       Враховуючи викладене у сукупності, суд апеляційної інстанції доходить до висновку, що суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251КУпАП, об`єктивно з`ясував обставини даної справи із урахуванням наявних та досліджених в судовому засіданні доказів, дійшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При призначенні ОСОБА_1 виду та розміру адміністративного стягнення районний суд у повній мірі врахував суспільно небезпечний характер вчиненого ним правопорушення, його особу та призначив справедливе адміністративне стягнення, яке є достатнім для виправлення останнього, а також запобіганню вчинення ним, а так само іншими особами аналогічних правопорушень. 

Порушень вимог КУпАП, які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого судом першої інстанції рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено. Підстави для закриття провадження по справі також відсутні.

       Беручи до уваги викладене, апеляційний суд доходить висновку, що постанова суду першої інстанції є законною, мотивованою та обґрунтованою, підстави для зміни чи скасування постанови суду першої інстанції відсутні, а тому апеляційна скарга захисника - адвоката Ковальова Ю.В. в інтересах ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника - адвоката Ковальова Ю.В. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Кіровського районного суду м.Кіровограда від 28 вересня 2021 року, якою  ОСОБА_1  притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, в сумі 17000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік - залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис)