ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа №640/31501/20                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Маруліна Л.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2021 року                                                                      м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді                                                                      Ключковича В.Ю.,
суддів                                                                                          Грибан І.О.,
                                                                                                    Парінова А.Б.,
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області про визнання протиправною бездіяльності, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області від 21.02.2020 №58;
- зобов`язати відповідача розглянути звернення позивача про надання йому статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту, у порядку, визначеним Законом України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.12.2020 вказаний позов залишено без руху та надано позивачеві десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліки позовної заяви, що зазначені судом.
Копія вказаної ухвали суду була направлена позивачу на електронну пошту, зазначену ним у позовній заяві, 29.12.2020.
Також, копія вказаної ухвали суду була направлена 25.05.2021 позивачу на вказану у позовній заяві поштову адресу. Втім повернулась на адресу суду першої інстанції 07.06.2021 з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
Як вбачається з матеріалів справи, 24.05.2021 позивач подав до суду першої інстанції заяву про ознайомлення з матеріалами справи (вх..№03-14/81274/21). Правом на ознайомлення позивач скористався 04.06.2021, що підтверджується відповідною розпискою.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.07.2021 позовну заяву ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області про визнання протиправною бездіяльності повернуто позивачу, оскільки недоліки такої не усунуто у встановлений судом строк.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляцій скаргу, з підстав порушення судом першої інстанції норм процесуального права, в якій просить скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.07.2021 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В апеляційній скарзі позивач зазначає, що не отримував ухвалу суду про залишення її позову без руху.
Відзив на апеляційну скаргу до Шостого апеляційного адміністративного суду не надходив.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши, на підставі встановлених фактичних обставин справи, правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів приходить до наступного.
Повертаючи позовну заяву позивачу з підстав, визначених п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, суд першої інстанції зазначив, що позивач у встановлений ухвалою судді строк не усунув зазначені в ній недоліки.
Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, вважає такі висновки суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви передчасними, а оскаржувану ухвалу - протиправною, оскільки така винесена з порушенням норм процесуального права, з огляду на наступне.
Пунктами 6, 7 ч. 5 ст. 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Згідно ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Останнім днем строку, який закінчується вказівкою на певний день, вважається цей день.
Останній день строку триває до двадцять четвертої години, але якщо в цей строк слід було вчинити процесуальну дію в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу.
Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.
Відповідно до частин 6, 7, 11 ст. 251 КАС України днем вручення судового рішення є:
1) день вручення судового рішення під розписку;
2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;
3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;
4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;
5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.
У випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом із повідомленням про вручення.
Так, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.12.2020 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви.
При цьому, в оскаржуваній ухвалі судом першої інстанції на зазначено дату отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачем, суд першої інстанції не дослідив та не встановив обставини отримання позивачем копії ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.07.2021.
Щодо наявного в матеріал справи конверта під трек номером 01051 06603797 який повернувся на адресу суду першої інстанції від адресата ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), колегія суддів зазначає наступне.
За приписами п. 91 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009 (далі - Правила №270) інформація про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу надсилається адресату у вигляді смс-повідомлення за номером мобільного телефону, зазначеним на поштовому відправленні, поштовому переказі, а у разі відсутності номера мобільного телефону - шляхом вкладення до абонентської поштової скриньки бланку повідомлення встановленого зразка.
Відповідно п. 99 Правил №270 рекомендовані поштові відправлення (крім рекомендованих листів з позначкою Судова повістка), рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі у приміщенні об`єкта поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним.
Керуючись п. 101 Правил №270 у разі коли адресата неможливо повідомити про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу за номером телефону, зазначеним відправником у поштовій адресі, до його абонентської поштової скриньки вкладається повідомлення про надходження такого поштового відправлення, поштового переказу.
Пунктом 110 Правил №270 встановлено, що у разі коли адресат протягом трьох робочих днів після інформування його за телефоном (через Інтернет) або вкладення до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу (за винятком рекомендованих листів з позначкою Судова повістка) не з`явився за одержанням такого відправлення, поштового переказу, він інформується повторно шляхом вкладення до абонентської поштової скриньки повідомлення з відміткою Повторне або інформується за телефоном шляхом надіслання смс-повідомлення (через Інтернет).
Відповідно до п. 117 Правил №270 після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення, поштові перекази повертаються відправнику.
Колегія суддів вважає, що в матеріалах справи повинні бути відомості щодо належного повідомлення позивача, а повернення суду першої інстанції поштового відправлення до суду з вказівкою причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою», не свідчать про відмову позивача від одержання такого відправлення. Крім того, засобами поштового зв`язку ухвала про залишення позовної заяви без руху була направлена позивачу через 5 місяців після її постановлення, що є порушенням норм процесуального права.
Повернення апеляційної скарги з тих підстав, що особа не виконала вимоги ухвали про усунення недоліків, можливо лише у тому випадку, коли особа отримала відповідну ухвалу суду, тобто ознайомилася з її змістом, але ухилилася від виконання вимог, указаних в ухвалі, про що зазначено у правовому висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 у справі №751/3840/15-ц.
Крім того, колегія суддів зауважує, що доказів отримання вказаної ухвали суду першої інстанції засобами електронного зв`язку не вбачається, оскільки, документ, що міститься в матеріалах справи на а.с. 8, свідчить лише про направлення секретарем судового засідання такої ухвали, та не є підтвердженням отримання такої адресатом.
Також, позивач при поданні позовної заяви вказав свій номер телефону, втім доказів повідомлення про залишення його позову без руху шляхом телефонограми, матеріали справи не містять.
Виходячи з наведеного, з огляду на те, що поштове відправлення не було отримано позивачем, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про повернення позовної заяви, оскільки матеріали справи не містять підтвердження того, що ОСОБА_1 отримав ухвалу про залишення позову без руху та не мав змогу та час усунути зазначені в ній недоліки.
Щодо посилання суду першої інстанції на те, що позивач ознайомився з матеріалами справи 04.06.2021, втім не вчинив будь-яких дій щодо усунення недоліків позовної заяви, колегія суддів зазначає, що відмітки про отримання ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.12.2020 під час ознайомлення не міститься, отже ознайомлення з матеріалами справи не свідчить про отримання відповідних судових рішень у відповідності до приписів КАС України.
Як визначено у статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
У відповідності до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.
Європейський суд з прав людини вказує, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п. 1 ст. статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.
У Рішенні Європейського суду з прав людини від 08.04.2010 у справа «Меньшакова проти України» (Заява №377/02) у п. 52 «Суд повторює, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Таким чином, він втілює в собі «право на суд», яке, згідно з практикою Суду, включає в себе не тільки право ініціювати провадження, але й право розраховувати на «розгляд» спору судом (Рішення у справі «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява №48778/99, п. 25, ЕСПЛ 2002-ІІ)».
У справі «Мушта проти України» (Заява №8863/06) від 18.11.2010 в п. 32 Європейський суд з прав людини нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.
Колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, оскільки суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви.
Отже, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
За змістом ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки судом першої інстанції порушено норми процесуального права, а також неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, вказане призвело до неправильного вирішення справи, що є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, в ході якого має бути вирішено питання про можливість відкриття провадження у справі.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 312, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 липня 2021 року скасувати, а справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області про визнання протиправною бездіяльності направити до Окружного адміністративного суду міста Києва для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя                                                                      В.Ю. Ключкович

Судді                                                                                          І.О. Грибан

                                                                                                    А.Б. Парінов