ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

12 листопада 2021 року 	м. Дніпро	справа № 340/364/20	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Чабаненко С.В.,
                               суддів:  Чумака С.Ю., Юрко І.В.,        
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Смолінської селищної ради Маловисківського району Кіровоградської області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 січня 2021 року в адміністративній справі №340/364/20 за позовом Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області до Смолінської селищної ради Маловисківського району Кіровоградської області про застосування заходів реагування, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області (далі – позивач) звернулось до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Смолінської селищної ради Маловисківського району Кіровоградської області (далі – відповідач), в якому просило до повного усунення порушень вимог пожежної безпеки застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до відповідача у вигляді зупинення будівлі сільського будинку культури, розташованої за адресою вул. Соборна,22, с. Хмельове, Маловисківський район, Кіровоградська область, шляхом заборони її використання (експлуатації) Хмелівською сільською радою та опечатування (опломбування) вхідних дверей до вказаної будівлі.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 січня 2021 року позов задоволено. Застосовано заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до Смолінської селищної ради Новоукраїнського району Кіровоградської області (код ЄДРПОУ   05378818) у вигляді зупинення роботи (експлуатації) будівлі сільського будинку культури, розташованого за адресою - вул. Соборна,22, с. Хмельове, Маловисківський район, Кіровоградська область шляхом заборони її використання (експлуатації) Смолінською селищною радою та опечатування (опломбування) вхідних дверей (воріт) до вказаних будівель (приміщень). 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України.
Перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Судом першої інстанції за наявними в матеріалах справи доказами встановлено, що в період з 18 листопада 2019 року по 22 листопада 2019 року Управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області проведено планову перевірку будівель та споруд Смолінської селищної ради, а саме: сільського будинку культури, що розташований за адресою Кіровоградська область, Маловисківський район, с. Хмельове, вул. Соборна, 22 щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.
На підставі вищенаведеної перевірки позивачем складено акт №198 від 22 листопада 2019 року в якому зафіксовані з боку відповідача, зокрема, наступні порушення (а.с. 17- 26):
- дерев`яні елементи горищного покриття будинку культури не оброблено засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності;
- будівлю будинку культури не обладнано пристроями захисту від прямих потраплянь блискавки і вторинних її проявів, відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5-38:2008 «Інженерне обладнання будинків і споруд»;
- в приміщеннях та коридорах будинку культури не поновлено плани евакуації на випадок виникнення пожежі;
- не проведено заміри опору ізоляції і перевірку спрацювання приладів захисту електричних мереж та установок від короткого замикання;
- допущено улаштування та експлуатація тимчасових електромереж ( в приміщенні малого глядацького залу)
- не влаштовано інформаційно   довідковий куточок у сфері пожежної та техногенної безпеки та цивільного захисту;
- наявні вогнегасники в приміщеннях сільського будинку культури розміщені не в легкодоступних та не у видних місцях;
- будинок культури не обладнано автоматичною пожежною сигналізацією;
- не забезпечено працездатність внутрішніх пожежних кранів та внутрішнього протипожежного водогону (внутрішня протипожежна водогінна мережа не приєднана до водогону);
- не забезпечено працюючий персонал будинку культури засобами індивідуального захисту органів дихання з непростроченим терміном використання;
- не проведено технічне обслуговування наявних вогнегасників;
- допускається захаращення евакуаційного виходу зі сцени глядацького залу;
- приміщення будинку культури не забезпечені відповідними знаками безпеки;
- евакуаційні виходи з приміщень будинку культури не обладнані   показником «Вихід».
Примірник вищенаведеного акта отримано сільським головою С.В. Майдебура, про що свідчить особистий підпис останнього (а.с. 25 зворотній бік).
Пояснення, зауваження або заперечення щодо проведеного заходу державного нагляду (контролю) та складеного акта – відсутні. 
12 січня 2021 року позивачем здійснений позаплановий захід державного нагляду (контролю) будівель та споруд Смолінської селищної ради, а саме: сільського будинку культури, що розташований за адресою Кіровоградська область, Маловисківський район, с. Хмельове, вул. Соборна, 22 щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.
За результатами вищенаведеної перевірки складено акт №2 від 12 січня 2021 року, в якому встановлено наступні порушення (а.с. 146-153):
- дерев`яні елементи горищного покриття будинку культури не оброблено вогнезахисним розчином;
- будівлю будинку культури не обладнано пристроями захисту від прямих потраплянь блискавки і вторинних її проявів;
- приміщення не обладнані автоматичною пожежною сигналізацією відповідно ДБН В.2.5-56:2014, додаток А, таблиця А.1 пункту 5.1, 5.3;
- не забезпечено працездатність внутрішніх пожежних кранів та внутрішнього протипожежного водогону (внутрішня протипожежна водогінна мережа не приєднана до водогону).
Примірник вищенаведеного акта отримано головою Хмелівського СБК А.Ю. Онищенко, про що свідчить особистий підпис останнього (а.с. 153).
Зауваження або заперечення щодо проведеного заходу державного нагляду (контролю) та складеного акта головою ради не заявлялись. 
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач допустив порушення вимог законодавства у сферах пожежної та техногенної безпеки, що створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, доказів щодо усунення у повному обсязі виявлених порушень, зазначених в акті від 22 листопада 2019 року №198 останній до суду не надав.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.
Спірні правовідносини врегульовано нормами Кодексу цивільного захисту України від 02.10.2012 року №5403-VI.
Так, стаття 1 Кодексу цивільного захисту України визначає, що останній регулює відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначає повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов`язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності.
Відповідно до статей 64, 65 та 66 Кодексу цивільного захисту України   центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.
Такий нагляд уповноважений здійснювати і позивач у справі - Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області.
Згідно з пунктом 12 частини 1   статті 67 Кодексу цивільного захисту України   до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежно-небезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Відповідачем порядок призначення та проведення перевірки не оскаржується, а тому судом апеляційної інстанції не перевіряється.
Частиною 1   статті 68 Кодексу цивільного захисту України   визначено, що посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.
В силу приписів частини 2   статті 68 Кодексу цивільного захисту України   у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежно-небезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
Статтею 70 Кодексу цивільного захисту України   визначено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є:
1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами;
2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення;
3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки;
4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій;
5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи;
8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій;
9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту.
10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання;
11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.
Частиною 2   статті 70 Кодексу цивільного захисту України   визначено, що повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.
З аналізу вищенаведених норм колегія суддів приходить до висновку, що орган, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, у разі виявлення факту недотримання вимог пожежної безпеки, на підставі акта, складеного за результатами здійснених заходів (перевірок тощо), має право звернутися до суду із позовом про застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення експлуатації будівель, споруд.
Захід реагування у вигляді повного зупинення будівництва (робіт) є виключним заходом, обрання якого є можливим у разі, якщо виявлені порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей. При обранні такого заходу реагування, позивачем як суб`єктом владних повноважень, і судом, відповідно, мають враховуватися принцип співмірності обраного заходу реагування тим порушенням, які виникли та тим, які залишилися не усунутими на час розгляду справи, а також дотримання справедливого балансу між інтересами відповідача і публічними інтересами.
Під час прийняття судового рішення мають бути враховані не лише обставини і підстави, які спонукали позивача як суб`єкта владних повноважень звернутися до суду з позовом про застосування заходів реагування, але і ті, які існують на час ухвалення судового рішення.
Таким чином, наявність реальної загрози життю та здоров`ю людей повинні існувати не тільки на час перевірки, але і на момент ухвалення рішення судом.
До аналогічного висновку прийшов Верховний Суд у постановах від 28 травня 2019 року у справі № 819/1850/17 та від 19 березня 2020 року у справі № 140/2323/19.
Стосовно виявлених порушень по суті, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що за результатами перевірки встановлено низку порушень вимог законодавства у сферах пожежної, техногенної безпеки та цивільного захисту, які створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, в тому числі працівників, інших громадян, а також особам, які будуть здійснювати ліквідацію надзвичайної ситуації (пожежі), в разі її виникнення.
Так, відсутність вогнезахисної обробки дерев`яних конструкцій, під впливом небезпечних факторів пожежі, призводить до швидкого поширення пожежі (руйнування), зі збільшенням виділення продуктів горіння, чадного газу та впливу підвищених температур та їх розповсюдження до шляхів евакуації, що унеможливить евакуацію людей.
При відсутності пристроїв захисту будівлі від прямих ударів блискавки та захисту від вторинних дій блискавки у разі удару блискавки в будівельні конструкції виникне небезпечне іскріння, полум`я та електричний струм, що з`явиться в результаті дії високої напруги та струмопровідній частині конструкцій, апаратів, агрегатів. що буде сприяти виникненню пожежі з її небезпечними факторами для життя людини. 
Відсутність системи пожежної сигналізації призведе до пізнього виявлення пожежі та оповіщення людей, які перебуватимуть на об`єкті, у зв`язку з чим первинні засоби пожежогасіння будуть неефективними, продукти горіння та чадний газ унеможливлюють своєчасну та безпечну евакуацію людей та призведуть до їх отруєння, гасіння пожежі здійсниться лише після прибуття пожежних підрозділів з необхідними засобами гасіння.
Непідключення внутрішнього протипожежного водопостачання до працездатного водогону, у разі виникнення загорання, не дозволить застосувати його за призначенням, що спричинить швидке розповсюдження пожежі, яка буде загрожувати життю людей.
Таким чином, наявність вказаних в акті перевірки порушень пожежної безпеки у відповідача дає підстави вірогідності пожежі, що само по собі створює загрозу життю та здоров`ю людей та не потребує будь-яких додаткових доказів.
Указані порушення не є формальними, та можуть призвести до пожежі, враховуючи відсутність необхідної системи протипожежних заходів, а відповідно і можливості  забезпечити своєчасне її виявлення та гасіння, попередження людей про небезпеку.
Системний аналіз правових норм свідчить на користь висновку, що право зупинення експлуатації будівлі виникає у разі виявлення під час перевірки порушень вимог законодавства з пожежної та техногенної безпеки, що створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Суд погоджується із доводами позивача про те, що існування хоча б одного істотного порушення, що створює загрозу життю та/або здоров`ю людей, є самостійною підставою для застосування заходів реагування.
Так, в апеляційній скарзі відповідач зазначає, що останній не був повідомлений належним чином про час, дату та місце судового засідання, що унеможливило останньому скористатись його законним правом подати відповідні докази, заяви, клопотання, заперечення. Крім цього, апелянт наголошує, що порушення, перелічені в акті №2 від 12 січня 2021 року були усунуті одразу після складання даного акту. Таким чином, оскільки відповідач належним чином не був повідомлений, останній наведені докази до судового засідання, призначеного 15 січня 2021 року, не надав.
Вищенаведені твердження апелянта колегія суддів розцінює критично, оскільки в матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення, де зазначено, що повістку на судове засідання, яке було призначено на 15 січня 2021 року на 10:00, апелянт отримав 29 жовтня 2020 року (а.с.133), що в свою чергу надавало останньому можливість подати всі можливі допустимі докази до суду.
Окрім цього, колегія суддів звертає увагу, що до апеляційної скарги відповідачем також не надано доказів усунення порушень, визначених в акті №2 від 12 січня 2021 року.
Відповідно до статті 3 Конституції України   людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Отже, обставини, які стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом, не перестали існувати та в повному обсязі не усунуті відповідачем, а відтак колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.
З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим, відповідно до ст. 316 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.
Керуючись статтями  308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Смолінської селищної ради Маловисківського району Кіровоградської області - залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 січня 2021 року в адміністративній справі №340/364/20 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

   
Головуючий - суддя                                                                      С.В. Чабаненко 

                               суддя                                                                      С.Ю. Чумак 

                               суддя                                                                      І.В. Юрко