ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний № 321/1087/21                                        Головуючий в 1 інст. Кравченко Н.О.
Провадження №33/807/700/21                                                Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2021 року                                                місто Запоріжжя
Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В.,за участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , – адвоката Ганюкова В.Д., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_1 за апеляційною скаргою останньої на постанову Михайлівського районного суду Запорізької області від 06 вересня 2021 року, якою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, у прибуток держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 у прибуток держави судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Згідно з постановою суду, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 26 липня 2021 року серії ААБ № 160512, 26 липня 2021 року о 16 год. 47 хв. в смт Михайлівка, Михайлівського району, Запорізької області по вул. Миру біля будинку №20, водій ОСОБА_1 керувала мопедом Honda Dio, державний номер НОМЕР_3 , з ознаками алкогольного сп`яніння (характерний запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови). Від проходження освідування у встановленому законом порядку водій відмовилась в присутності свідка. Від керування відсторонена, про повторність попереджена, чим порушила вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1  просить скасувати постанову суду, а провадження в справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування своєї скарги зазначає, що постанова є незаконно, несправедливою і підлягає скасуванню.
При розгляді справи в суді вона пояснила, що у встановленому законом порядку від проходження медичного огляду вона не відмовлялась. Заяву про те, що вона не бажає проходити медичний огляд нею було заявлено на відеокамеру на вимогу працівників поліції, які її умовили так зробити, пообіцявши за це, що їй ніякого покарання не буде. Наслідків такої відмови від проходження медичного огляду їй не були роз`яснені. При її відмові, яка була постановочною, був присутній лише один свідок, чим порушено порядок, визначений Інструкцією.
Крім того, їй не було запропоновано огляд в медичному закладі та не вручено Направлення на огляд.
Також посилається на недопустимість доказу - відеозапису події, оскільки він є неповним.

Заслухавши захисника - адвоката Ганюкова В.Д., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.
Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.
Суд дійшов правильного висновку про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена: 
- відомостями, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 160512 від 26 липня 2021 року, згідно з яким ОСОБА_1 керувала транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння; 
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , 
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому зафіксовані встановлені у ОСОБА_3 ознаки алкогольного сп`яніння та зазначено про відмову останньої від проходження огляду на стан сп`яніння, що засвідчено підписом ОСОБА_3 ; 
- відеозаписом, яким підтверджуються відомості, вказані у протоколі.
Вказані докази узгоджуються з відомостями, викладеними в рапорті інспектора СРПП ВП №3 Василівського РУП ст. л-нт. поліції Гуменюк Ю.О., згідно з яким, під час несення служби в с. Михайлівка по вул. Миру був зупинений мопед Хонда Діо ДНЗ НОМЕР_3 під керуванням гр-ки ОСОБА_1 , котра не користувалась мотошоломом та мала ознаки алкогольного сп`яніння, від проходження освідування у встановленому законом порядку відмовилась на місці зупинки.
Зазначені докази у їх сукупності підтверджують те, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч.1ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.
Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними та допустимими.
В суді першої інстанції ОСОБА_1 обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, визнала в повному обсязі, проте в апеляційній скарзі остання оспорює фактичні обставини справи. 
При апеляційному розгляді захисник ОСОБА_1 - адвокат Ганюков В.Д. підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та зазначив, що працівники поліції повинні діяти у відповідності до вимог ст.19 Конституції України, вимог КУпАП та Інструкцій щодо направлення водії на огляд та оформлення матеріалів адміністративних справ. Відповідно до вимог ст.266 КУпАП, освідування може проводитись на місці зупинки транспортного засобу та фіксуватись відеозаписом, однак це не відноситься до випадку відмови водія від проходження огляду. Інструкція чітко зазначає, що під час відмови водія від проходження огляду повинно бути два свідка. Однак, співробітники поліції в цьому випадку вказали лише одного свідка, пояснення якого долучено до матеріалів справи. Разом з тим, вказані пояснення свідка є неналежними доказами, оскільки отримані з порушенням, відібрані після складання протоколу. Захисник посилається на те, що на відеозаписах зафіксовано тільки два моменти, а саме, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та її зупинки, і відмова останньої від проходження огляду на стан сп`яніння. Проте, з відео не убачається факту роз`яснення водію її прав та обов`язків, а також роз`яснення наслідків відмови від проходження огляду. Крім того, зазначає, що якщо є факт відмови від проходження огляду на місці зупинки, повинно видаватись особі направлення для проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі. Такого направлення не було вручено ОСОБА_1 під час оформлення матеріалів. Вважає, що докази, які були зібрані, не підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Більш того, ОСОБА_1 відмовилась від проходження огляду на стан сп`яніння за вказівкою співробітника поліції.

На думку апеляційного суду, доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , та наведені захисником останньої при апеляційному розгляді, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують та суперечать матеріалам справи. 
Згідно з матеріалами справи, як під час оформлення адміністративного матеріалу так і при розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_1 своєї вини не заперечувала та не оспорювала фактичні обставини справи, із жодними клопотаннями про витребування доказів, дослідження додаткових доказів тощо не зверталась. 
Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений уповноваженою особою з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу. У протоколі зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснені її процесуальні права. Вказаний протокол підписаний останньою без жодних зауважень. 
При дослідженні матеріалів справи, в т.ч. при перегляді відеозапису, порушень з боку поліцейських, які оформлювали адміністративний матеріал, не встановлено.
Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не відмовлялась від проходження огляду у встановленому законом порядку, суперечать матеріалам справи, в т.ч. письмовим поясненням останньої. 
Твердження ОСОБА_1 про те, що вказані пояснення вона надала, оскільки працівник поліції ввів її в оману, не є переконливими. 
Згідно з матеріалами справи, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом - мопедом та за порушення правил дорожнього руху була зупинена поліцейськими, якими при спілкуванні у останньої виявлені ознаки алкогольного сп`яніння (що відображено як в протоколі про адміністративне правопорушення, так і в Акті огляду та в направленні на огляд). ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, що підтверджується протоколом, в якому, зокрема, містяться письмові пояснення правопорушниці про те, що вона випила 0,5 слабоалкогольного напою, від проходження огляду відмовляється, а також актом огляду, який також підписаний ОСОБА_1 без зауважень, та відеозаписом, на якому зафіксовано як зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , пропозицію поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння у зв`язку з виявленням у останньої ознак алкогольного сп`яніння, відмову ОСОБА_1 від проходження огляду як на місці зупинки транспортного засобу так і в медичному закладі, а також роз`яснення поліцейських про те, що у такому випадку буде складено протокол про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП. Вказані обставини під час розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_1 не заперечувала.
Твердження сторони захисту про порушення працівниками поліції порядку проведення огляду на стан сп`яніння є безпідставними, з огляду на таке.
Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735 (в подальшому Інструкція), згідно з якими, водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Відповідно до п.2 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Наведене дає підстави стверджувати, що у ході провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, яке полягає у відмові водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність у такої особи ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду. 
Наявними в справі доказами поза розумним сумнівом підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення.
Порушень з боку поліцейських при оформленні адміністративних матеріалів не убачається. З будь-якими скаргами на дії працівників поліції у встановленому законом порядку ОСОБА_1 не зверталась.
Те, що під час оформлення цих матеріалів був присутній лише один свідок, жодним чином не вказує на безпідставність складеного щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення. 
Відповідно до положень ч.2 ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а вразі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Таким чином, те, що в цьому випадку був присутній лише один свідок та велась відеофіксація, вимогам закону не суперечить.
Відсутність в матеріалах справи підтвердження вручення ОСОБА_1 копії Направлення на огляд, не вказує на безпідставність складання щодо останньої протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно, і не є підставою для скасування оскаржуваної постанови. Більш того, вручення водію Направлення на огляд не передбачена а ні нормами КУпАП а ні Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.
Не погоджується суд апеляційної інстанції також з доводами апеляційної скарги про те, що долучений до протоколу відеозапис не може бути допустимим доказом у справі, з огляду на таке.
Право поліцейського на фото та відео фіксування за допомогою технічних приладів і технічних засобів закріплено у Законі України «Про Національну поліцію» (ст.31) та Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026і зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за №28/32999.
Ніким не заперечується того факту, що події за участю ОСОБА_1 , що зафіксовані вищевказаним відеозаписом, мали місце, та відносяться саме до цієї справи.
Більш того, вказаний відеозапис не є єдиним доказом у справі, цей запис узгоджується з іншими доказами, на які послався суд в своїй постанові.
З самого відеозапису є очевидним, що цей запис здійснювався працівниками поліції, які оформлювали адміністративний матеріал.
Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.
Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.
Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Михайлівського районного суду Запорізької області від 06 вересня 2021 року стосовно  ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького
апеляційного суду                                                 С.В. Дадашева
Дата документу  Справа № 321/1087/21