П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

02 грудня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 484/3552/21	
Головуючий в 1 інстанції: Шикеря І.А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
доповідача – судді Турецької І. О.,
суддів – Стас Л. В., Шеметенко Л. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення,
за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача – поліцейського ВРПП Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області Кирилова Івана Володимировича

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (далі – Первомайський відділ поліції), в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 22 червня 2021 року серії БАБ №079916, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП, у сумі 3400 грн.
Також позивач просив закрити справу про адміністративне правопорушення, у зв`язку з відсутністю в його діях відповідного складу.
В обґрунтування позовних вимог зазначив про те, що він взагалі не керував транспортним засобом марки «Шкода» реєстраційний номер НОМЕР_1 . Даний автомобіль йому не належить, а належить ОСОБА_2 , яка і керувала транспортним засобом 22 червня 2021 року. Позивач вказує про те, що водійського посвідчення він не має, керувати автомобілем не вміє, а тому перебувати за кермом вказаного автомобіля він не міг.
Також позивач зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення та постанова про притягнення до адміністративної відповідальності відповідачем не складалися, на підпис йому не надавались. Дізнався про спірну постанову позивач 27.08.2021, після звернення до Первомайського відділу державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 вересня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що суб`єкт владних повноважень довів належними доказами скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП.
До такого висновку суд першої інстанції дійшов проаналізувавши відеозапис, яким зафіксовано вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Такий відеозапис суд вважав належним, допустимим доказом та таким, що доводить вину позивача у скоєнні правопорушення – керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а також невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову.
Доводи скарги зводяться до того, що на диску з відеозаписом, який було проаналізовано судом першої інстанції, не могло бути відображено керування транспортним засобом 22.06.2021 ОСОБА_1 , оскільки він не керував транспортним засобом.
До того ж, скаржник вказує, що відеозапис, який було проаналізовано судом першої інстанції є неналежним доказом, оскільки на запит його адвоката Первомайський відділ поліції відповів, що диск з відеозаписом не зберігся, оскільки сплинув відповідний термін його зберігання. Тому є незрозумілим як суд першої інстанції надавав оцінку обставинам справи, посилаючись на диск з відеозаписом правопорушення.
Отже, скаржник стверджує, що порушення вимог правил дорожнього руху не вчиняв.

Первомайський відділ поліції не скористався правом подання відзиву на апеляцію.

Учасники справи належним чином повідомлені про розгляд справи, але в судове засідання не з`явились, що надає суду апеляційної інстанції, відповідно до статті 311 КАС України, розглянути справу в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи свідчать про таке.

Працівниками поліції 22 червня 2021 року о 20:43 год. в м. Первомайську по вул. Амосова був зупинений транспортний засіб марки «Шкода» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який не мав права керування таким транспортним засобом.
У зв`язку з цим, відповідач прийняв постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 22 червня 2021 року серії БАБ №079916, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП, у сумі 3400 грн.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляції, з огляду на таке.

Аналіз судового рішення свідчить про те, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки суб`єкт владних повноважень довів належними доказами обставини вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП.

До такого висновку суд апеляційної інстанції дійшов враховуючи таке.

За правилами ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ч.2 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, -
тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч.1 ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами, а саме: фото- або відеозаписом правопорушення.

У доводах апеляційної скарги як і в позовній заяві скаржник наполягає на тому, що він не керував 22.06.2021 транспортним засобом, оскільки взагалі не вміє ним керувати і у нього відсутнє водійське посвідчення. Власником вказаного вище автомобіля є інша особа – ОСОБА_3 .

Проаналізувавши вказані доводи апелянта, дослідивши, наданий суб`єктом владних повноважень, відеозапис, який наявний в матеріалах справи, колегія суддів встановила таке.
Відеозйомка здійснюється відеореєстратором, установленому в патрульному автомобілі, який рухається позаду автомобіля марки «Шкода» реєстраційний номер НОМЕР_1 . Далі, з відеозапису вбачається, що вказаний автомобіль зупинився біля магазину та з водійського сидіння вийшов ОСОБА_1 , який одразу пішов у сторону магазину, але працівники поліції його зупинили та повернули до автомобіля.
Отже, у суду апеляційної інстанції не має сумнівів в тому, що за кермом вказаного автомобіля перебував позивач.
Сам позивач підтвердив той факт, що він не має права керування таким транспортним засобом.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що працівники Первомайського відділу поліції правомірно притягнули позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.126 КУпАП.

Надаючи оцінку доводам апеляції про те, що відеозапис правопорушення є неналежним доказом, оскільки на запит адвоката позивача Первомайський відділ поліції відповів, що диск з відеозаписом не зберігся, оскільки сплинув відповідний термін його зберігання, колегія суддів зазначає таке.
Аналіз наданої відповіді Первомайським відділом поліції від 14.09.2021 свідчить про те, що така відповідь стосувалась нагрудних відеореєстраторів працівників патрульної поліції, термін зберігання відео на сервері яких складає 30 діб, з моменту збереження відео.
Водночас, відеозапис який було надано до матеріалів даної справи був збережений на стаціонарному відеореєстраторі, який установлений у службовому патрульному автомобілі.

Підсумовуючи викладене та враховуючи те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, є всі підстави, відповідно до статті 316 КАС України, для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.
Стаття 272 КАС України встановлює особливості оскарження даної категорії справ та встановлює, що судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273 - 277, 282 - 286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст. ст. 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення – залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Доповідач - суддя                                                             І. О. Турецька

суддя                                                             Л. В. Стас

суддя                                                             Л. П. Шеметенко